131 171 



Knude; paa Afbildningen ere Enderne lancelformige. Hos Frøen og Fugle nævnes 

 ingen af Traadenes Ende. ilos Mennesket angiver han en Opsvulning paa Taptraadene 

 ligesom hos Fisk; paa andre Præparater savnedes den, eller der var tiere bag hverandre 

 lig Varikositeter. For JMQller havde deres Ende imidlertid niindn^ Uelydning, fordi han ikke 

 kjendte Membrana intermedia som selvstændig Hinde, og fordi han og Kölliker derfor den- 

 gang kunde sætte Stave og Tapper i uafbrudt Forbindelse med Radialtraadene. Allerede i 

 860 fandt Schnitze') hos Aborren, at Taptraadene endte med en kegleformig Opsvulning, 

 hvorfra der gik fine Traade ind i «Zvvischenkürnerschicht» (Membrana intermedia). Senere 

 fandt han lignende Former paa forskjellige Steder i det menneskelige Øie og hos de øvrige 

 Hvirveldyr. Henle'-) adskiller to Typer for Taptraadenes Ende : enten er der en kolbeformig, 

 lige afskaaren eller i et Par korte Takker delt Opsvulning, eller der er et livligt glindsende, 

 kegle- eller kræmmerhusformigt Legeme, som haUj naar flere sidde i Række ved Siden af 

 hverandre, sammenligner med Haifisketænder, fra hvilke der kan udgaae Traade ind i Mem- 

 brana intermedia (äussere granulirte Schichte efter Henle); men naar der som i Macula 

 findes et stærkt udviklet Lag af Taptraade (iuissere Faserschichte efter Henle), støde de til 

 dette Lags Udside. Her maa Henle aabenbart have skuffet sig; thi da hans «äussere Faser- 

 schichteii er en Fortsættelse af Taptraadene, kunne Traadenes Ender umuligt faae deres 

 Plads paa Lagets Udside, saaledes som han endog afbilder det. Imidlertid har Hasse''') seet 

 Henles Præparater og bekræfter de kegleformige Legemers Leie i Henles «äussere Faser- 

 schichte» og siger, at de ikke maae forvexles med dem, der ligge op til «Zwischenkörner- 

 schicht» (äussere granulirte Schichte efter Henle). Derimod nægter Hasse, at den trekantede 

 Udbredning, hvormed Taptraaden ender, breder sig penselformigt, som Schultze angiver. Han 

 saae kun 3 Forlængelser fra den, medens Merkel \) kun antager 2, hvilket rigtignok ikke er 

 meget tydeligt paa hans Afbildning. Krause^) antager en kegleformig Dannelse og giver 

 Enderne særskilt Navn af Stavkegle og Tapkegle; begge gaae over i hans Membrana fene- 

 strata (Membrana intermedia); de have vel i det hele samme Form hos forskjellige Dyr, 

 men Stavkeglerne ere meget mindre. Endelig maa her anføres, at Schultze''), der for sin 

 Theories Skyld gjerne vil parallelisere Stav- og Taptraade, i sit seneste Arbeide erklærer 

 de Smaakegler, hvormed Stavene skulle ende , for at være en Gjentagelse i det Smaa af 

 Tapkeglerne; de sidstnævnte opløse sig hos Mennesket i en Dusk af talrige, yderst fine 

 Fibriller, som dog ere forskjellige fra Netværket i hans «äussere granulirte Schicht» 

 (Membrana intermedia). 



>) M. Schultze, Archiv f. mikr. Anat. 1866, 2, p. 180, Tab. H), II. 



') i. Henle, Eingeweidelehre 1S6G, p. 650, Fig. 500—602. 



') C. Hasse, Zeits. f. rat. Med. 1867, 29, p. 264, 251, Tab. 7, Fig. 1. 



•) F. Merkel, macula lutea 1S69, p. 7, Tab. 1, Fig. 1, a. 



') W. Krause, membraiia feiiestrata 1868, p. 11 sqq. 



«) M. Schultze, Strickens Handbuch 1872, p. 993, Fig. 348. 



