176 136 



mindede om en Axecylinder, hvorfor han er tilbøielig til at regne den til de nervøse 

 Elementer, skjøndt der mangler Mellemled. Manz troer endog, at jeg selv forhen skulde 

 have seet den, men han maa have misforslaact mig og tillægger mig derfor med Uret den 

 Mening, at jeg skulde have antaget en Flitters Traad i Stavene. Derimod vil 

 man finde en vis Overensstemmelse mellem hans Fig. 3 og min Fig. 10, Tab. 2, der an- 

 giver nogle af Forandringerne ved Stavens indvendige Del hos Frøen ; men der er Intet paa 

 min Afbildning, der kan tydes som Ritters ïraad; den knopformige Ende inde i Blæren 

 har jeg ikke iagttaget; overhovedet er det ikke rigtigt, saaledes som Manz og flere af hans 

 Forgjængere gjøre, at betragte Stavens indvendige Del som en indad aaben Blære, hvori 

 Ritters Traad skulde trænge ind fra den Kjerne , hvormed Staven er heftet til Membrana 

 limitans externa, og som han urigtigen afbilder liggende halvveis i Stav- og Taplaget og 

 i Stratum granulatum externum, delt ved Membrana limilans externa. Manz advarer mod at 

 forvexle den knopformige Ende af Ritters Traad hos Frøen, der først bliver synlig ved 

 Chromsyre, med den glindsende Kugle, som findes paa Enden af Tapperne og taber sin 

 Glands og bliver usynlig ved Chromsyre , eller med Pigmentkugler eller med Tappernes 

 Spids; hans Afbildning viser rigtignok en usædvanligt stærk Forandring af begge Elementer. 

 Der kan her tilføies, at Manz med Uret betragter Froens Stave som firekantede. Ogsaa 

 Schiess') ansaae Ritters Traad for en normal Dannelse, der forløb midt i Stavens Marv 

 som en Axetraad, hængende paa et Stavkorn; Marven kan være skyllet bort, og Traaden 

 blive tilbage, men de Kolbeformer, han afbpder, ere tydeligt ikke Andet end Stavens for- 

 andrede indvendige Del. De foregaaende Iagttagere havde især holdt sig til Frøen ; Schiess 

 fandt nu ogsaa en central Traad hos Hønen, Geden og Fisk, Hasse-) hos Mennesket, hvor 

 han anseer Ritters Traad for utvivlsom og konstant; hans Afbildning taler dog snarere for 

 et optisk Phænomen, og naar han har afbildet en Ritters Traad, hængende frit ud af 

 Staven, da er dette efter en Iagttagelse, som han har gjort en eneste Gang. Imidlertid 

 kan han ikke med Bestemthed sige, om den præexisterer i Livet, fordi han ikke har seet 

 den i den friske Nethinde. Hasse blev gjort opmærksom paa Traaden af Ilensen'''), som 

 haandhævede dens Tilværelse efter Iagttagelser paa Flaggermusen, saavel i Stavens indven- 

 dige som udvendige Del, samt hos Mennesket. Hos Frøen fandt han den ikke i frisk Til- 

 stand, men paa Osmiumpræparater saae han paa Tversnit tre fine Aabninger i Midten af 

 Skiven som Tversnit af fine Traade. Han anseer dog ikke Traaden for en Nerveende, men 

 for et Horaologon til Lugtehaarene, Stavene paa de Cortiske Celler i Sneglen, llaarene paa 



"I Schiess, Zeits. f. rat. Med. 1863, 18, p. 131, Tab. 5, Fig. 2, 3, 5, 6, 11, 13, 14. 



») C. Hasse, Zeits. f. rat. Med. 1867, 20, p. 243, Tab. 7, Fig. 5. 



') V. Heiisen, über das Sehen in der Fovea centralis; VIrchow, Zeitschrift für pathologische Anatomie 

 1867, 3'J, p. 486, Tab. 13, Fig 4—6, 900 — 12Ü0 Gange l'orstorret. Bemerliungen zu W.Krause, die 

 Membrana fenestrata der Retina; Schultzc, Archiv für mikroskopische Auatomie 1868, 4, p. 347. 



