H9 . 189 



De anførte Exempler ville være liisfrækkelige til at vise, hvor stor Afvexling der 

 findes i Stavenes og Tappernes Forekomst. Angivelsen af fuldstændig Mangel af et af 

 Elementerne maa dog altid modtages med nogen Varsomhed, fordi man hos et og samme 

 Dyr snart kan see Overvægt af Stave, snart af Tapper, naar de paa Grund af Præparationen 

 eller andre, uforklarlige Omstændigheder enten skjule sig eller gaae tabt. Denne Bemærkning 

 gjælder ogsaa de forhen anførte farvede Kugler, som man i samme Øie undertiden finder bedæk- 

 kende hele Synsfeltet, undertiden næsten ganske savner. Med Hensyn til Begrebet Overvægt 

 maa man dernæst ikke blot tage Elementernes Antal i og for sig i Betragtning, men ogsaa 

 den Plads, de udfylde overensstemmende med deres Tykkelse. For nogle Dyrs Vedkommende 

 synes det undertiden endog at have været vanskeligt for Iagttagerne at afgjøre, hvad der er 

 Stave, og hvad Tapper. Müller'), som især har undersøgt Duen, hvor Tapperne ere meget 

 tyndere og deres Spidser meget længere end hos Honen, opkaster det Spørgsmaal, om der 

 ikke hos Fugle forekommer en fuldstændig Overgangsrække mellem Stave og Tapper (det 

 er vel muligt, at han mener Bitapper), og Schnitze '-') omtaler hos Fugle meget tynde, 

 stavlignende Tapper; deraf den af Kölliker og Müller benyttede, men let vildledende Be- 

 nævnelse "Zapfenstäbchen 11 for Tappernes Spidser. Steinlin''') gik endog saa vidt, at han 

 tydede Fuglenes Stave som Tapper og derfor ogsaa nægtede Stavkorn; ogsaa de store Stave 

 hos Amphibier ansaae han med Uret for Tapper uden Oliekugle, men blev stra\ imødegaaet 

 af Schnitze, som ikke antager nogen Overgang mellem Stave og Tapper med Undtagelse af 

 Triton. Ifolge den Skildring, jeg har givet af Froens Stave, kunde man see en Overgang 

 til Tapper gjennem deres eiendommeligt byggede indvendige Afdeling og deres Forbindelse 

 .med Hætterne i Stratum granulatum externum; men naar man engang har faaet Øie paa 

 Tapperne, er Forskjellen fra Stavene altfor stor, og det er vistnok overflødigt, at Manz 

 advarer mod en Forvexling. At Stavene overhovedet skulde være en simplere Form og 

 Tapperne have uddannet sig af dem, er der ingen Cirund til med Schnitze at antage. 



Det fremgaaer af den foregaaende Fremstilling, at der findes stor Forskjel mellem 

 Stavenes to og Tappernes tre Afdelinger og mellem disse Afdelinger indbyrdes i Henseende 

 til Form, Kontour, Substants, Lysbrydning og hele Bygning. Dette maa fremhæves, fordi 

 man gjerne har villet parallelisere Stave og Tapper i physiologisk Øiemed og derfor har 

 søgt Uiglioilcr mellem deres indvendige og udvendige Afdelinger (Innenglied og Aussenglied 

 efter Krause og senere Iagttagere). Lignende Forskjel gjør sig gjældende mellem de fire 

 Uvirveldyrklasser, blandt Dyr, som leve paa Land eller i Vand, som færdes om Dagen eller 

 om Natten o. s. v., og tildels skjøndt i ringere Grad indenfor hver Klasse. Hertil komme 



') II. Müller, Zciu. f. wiss. Zool. 1857, 8, p. 41. 

 ^] M. Schultze, Strickers Ihindbiich 1872, 2, p. 1007. 



') W. stcinlin, Archiv f. mikr. Aiiat. lSG8,i,p. 12-14, Tab. 2, Fig. 1 — 10; M. SchuUze, ibidem p. 22. 

 Vidcnsk. Sclsk Slir , 5 Række nalitrvîdensk. og mothcm. Afd. XI, 2. 24 



