196 156 



Stäbchenfasurn, vorausgesetzt, class sic den Varikositäten entsprechen, welche dünne Chrom- 

 säurelösungen an den Opticusfascrn der Retina erzeugen , woran zu zweifeln kein Grund 

 vorliegt». Jeg gjør her opmærksom paa, at han nu nævner Stavtraadene i Forening med 

 Taptraadene, skjøndt der iforveien ikke har været Tale om de sidstnævnte; heller ikke er 

 der, saavidt jeg har kunnet finde, paa hans talrige Afbildninger en eneste varikøs Taptraad, 

 men vel varikøse Stavtraade. Han ender med følgende Slutning: «Auf Grund der beschriebenen 

 Varikositäten, welche ganz mit denen der feinsten Opticusfasern der Retina übereinstimmen 

 (her er han bleven aldeles sikker i sin Sag), und weil sie die einzigen Fasern sind (dette er 

 ingen Grund), welche von den Stäbchen ausgehen, rechne ich auf die Zustimmung des ge- 

 neigten Lesers, wenn ich die Stäbchenfasern mit aller Entschiedenheit für Nervenfasern 

 erkläre. Wofür werden aber die Zapfenfasern zu gelten habenu. Jeg veed ikke, hvorfor 

 han har saa stor Betænkelighed ved ogsaa at erklære Taptraadene for Nervetraade, da han 

 nyligt har sagt, at de kunne blive variköse. Han synes imidlertid, at de paa Grund af 

 deres Lysbrydning, glatte Overflade og indre Rygning ganske have Ldseendet af brede 

 Axecylindre, hvortil endnu kommer deres Længdestribning og deres Deling i fine Traade i 

 «Zwischenkörnerschicht» (Membrana intermedia). Men paa et senere Sted slaaer han atter 

 Stav- og Taptraade sammen og siger, at begge have alle Egenskaber af Nervetraade og 

 tilmed af saadanne mar\lose Traade, der danne Seenervens Udbredning i Nethirden; Tap- 

 traadene spalte sig tilsidst i en Mængde line Traade; om noget Lignende skeer med Stav- 

 traadene, er ikke sikkert hos alle Dyr, skjøndt de, som det synes, altid ligesom Taptraadene 

 ende med en Opsvulning. Det gjælder nemlig her for Schnitze at vise Stav- og Tap- 

 traadenes identitet og navnlig, saaledes som jeg forhen har fremstillet det, at vise, at begge 

 Arter af Traade ende paa samme Maade ved at dele og sprede sig i «Zwischenkörner- 

 schicht». Men for Stavtraadenes Vedkommende har han bestandigt Tvivl og har heller ikke 

 paa sin schematiske Afbildning Tab. 15, Fig. 2 ladet Stavtraadene sprede sig i "Zwischen- 

 körnerschichtii paa samme Maade som Taptraadene, der som tidligere beskrevet efter hans 

 Mening danne et "Gewirr feinster Fasern», som atter samle sig for at gaae over i de 

 radiale Nervetraade i Stratum granulatum internum og saaledes slutte den af ham antagne 

 Ledningskjede. Han antager forresten, at Stavens (han nævner ikke Tappens) perciperende 

 Sted findes i Grændsefladen mellem dens indvendige og udvendige Del. 



I sit Arbeide af 1867') berigtiger Schnitze nu denne Mangel ved den anførte Teg- 

 ning, som man dog ikke ret vel kan ansee for tilfældig, og siger, at Hasse'-) har misfor- 

 staaet ham, som om han antog, at Stavtraadene endte med en Opsvulning eller Knop; en 



M. Sclniltzc, Arctiiv f. mikr. Anat. 1S67, 3, p. 210, 237. 



0. Hasse, Zcils. f. lal. Med. 1S67, 29, p. 218—249. Da lian liar iiigtlagct, at der afgaaer en fui 

 kort Traad fra Knoppen indad mod •Zwischenkûrncrschictit«, aiisccr han Knoppen for en lille inter- 

 poleret Gangliecelle! 



