167 207 



rager ud over de farvede Kugler. Hos Hønseembryoner fandt Morano'l Cylinderceller med 

 en smal farvelos Kappe og uden farvede Kugler i deres Indre. Hos nyfødte Duer savnede 

 jeg Pigmentskederne og iagttog dem forst hos 4 Dage gamle Dyr'-). 



Hos ÎMenneskct har Henle'"") undertiden seet ottekantede Celler, omgivne regelmæs- 

 sigt af smaa femkan(ede Celler; dette er ikke bekræftet af nogen Iagttager. Han forlagde 

 i Begyndelsen Massen af Pigmentmolekulernc udad mod Chorioidea og Cellens klare Del 

 samt Kjernen indad , men har reitet dette i sit senere Arbeide. Her nægter han dog 

 med L'ret, at Cellerne have en selvstændig Cellemembran; de sidde efter ham paa Indsiden 

 af en saakaldet Basaliiienibran. Paa Fig. 473, A er Pigmentet afbildet i Form af smaa 

 Ringe, hvormed kan sammenlignes min Fig. .56, Tab. 6. 



At Pigmentet fortrinsvis er samlet indad, og at den udadvendende klare Del længere 

 holder sig uforandret, har AliiUer') navnlig gjort opmærksom paa. I den indvendige Flade 

 stikke Stavene mellem Pigmentmolekulerne, saa at ved Nethindens Løsning Stavenes ud- 

 vendige Halvdel følger med Pigmentet, medens til andre Tider Tapperne alene følge med 

 Nethinden. Ogsaa troer han paa Tapelum hos Drøvtyggere at have seet talrige til Stavene 

 svarende Smaagruber, hvilke Kölliker dog ikke kunde finde; men netop saadanne Præparater 

 vise, at der hos Mennesket ikke undes Pigmentskeder af samme Natur som hos de andre 

 Hvirveldyr, hvori jeg er enig med ham. Hos Kaniner (Albinos) indeholde Cellerne en eller 

 flere Fidtdraaber og ikke .sjeldent to Kjerner. Hasse') anfører, at der efter Steinlin fore- 

 kommer pigmenterede eller pigmentløse Udlobere i den Mellemsubstants, som findes mellem 

 Pigmentcellerne og Tapperne. Saadanne troer jeg ikke, at der findes hos .Mennesket; jeg 

 har kun en eneste Gang seet en Celle som afbildet Tab. 6, Fig. 56, b, med hvis Tydning 

 jeg ikke er ganske paa det rene. Heller ikke kan jeg være enig med Schnitze''), som hos 

 Mennesket antager og afbilder yderst forgjængelige Pigmentskeder, der indad opløse sig i 

 en talløs Mængde fine, ofte ganske farvelese Haar, ikke ulig en Skov af Fimrehaar; de 

 naae hos Mennesket i det mindste til Brudstedet mellem Stavenes og Tappernes indvendige 

 og udvendige Afdeling, hos flere Dyr indtil Egnen af Membrana limitans externa. Jeg 

 Iroer, at delte Syn skyldes Koagulalionsforhoid ved Overosmiumsyre. Af Moranos Beskri- 

 velse skal jeg her kun anføre, at han mener, at Cellerne hos Pattedyr oftest ere betyde- 

 ligt mindre, Pî'gmentkornene grovere og ikke saa fine og naaleformige som hos de andre Dyr. 



'I K. M o ran o, Archiv f. mikr. Anal. 1S7;?, S, p. 81. 

 ') A. Hannover, mikr. Unders, af Nervesyslemet 1842, p. 87. 



') J. Henle, allgemeine Anatomie 1841, p. 281; Eingeweidelehre 1S66, p. 021, Fig. 473. 

 *) H. Muller, Zeits. f. wiss. Zool, 1857, 8, p. 50, Tab. 2, Fig. 21. 

 ») C. Hasse, Zeits. f. rat. Med. 1867, 29, p. 245. 



«) M. Schnitze, Strickers Handbuch 1872, 2, p. 1013, Fig. 350; Archiv f. mikr. Anal. 1867, 3, Tab. IS; 

 Fig. 16, b er ikke nogen god Afbildoiog. 



26* 



