220 180 



forbindende Mellemled og paastaaer, at naar der i Fovea undertiden kun findes et eller 

 faa Lag af Korn, sees det tydeligt, at Traadene ikke komme fra Kornene og heller ikke 

 lade sig forfølge til Tapperne. Herimod maa jeg indvende, at jeg med Sikkerhed har seet 

 Traade udgaae fra Tappernes Hætter, men jeg tør paa den anden Side ikke paastaae, at 

 alle Traade udspringe fra dem; jeg er endog tilbøielig til at antage, at den største Masse 

 af Traadene Intet har at gjore med Tapperne, men er en Bindevævsdannelse (i Ordets ud- 

 strakte Betydning). Herfor taler deres hele udseende og ofte bølgeformige Forløb, skjondt 

 Henle mener, at det modbevises ved chemiske Reaktioner og ved de Varikositeter, som 

 ogsaa han har seet paa Traadene; begge Grunde vilde jeg dog ikke ansee for tilstrækkeligt 

 modbevisende. Ere Macula og Fovea at betragte som en Ardannelse, kau det ikke for- 

 undre, at Bindevævet spiller en fremtrædende Rolle, og det er vel muligt, at der foruden 

 de normale Taptraade findes en hel ny Bindevævsdannelse, fortrinsvis præsenterende sig 

 med et kavernnst Udseende. Krause vil endog forklare Traadenes antagne næsten horizon- 

 tale Forlob af Udviklingen uden dog at give fyldestgjørende Grunde derfor. Hvis jeg ikke 

 frygtede for al beskyldes for at fremføre en tendentiøs Sammenligning, vilde jeg gjøre op- 

 mærksom paa den arlignende Dannelse, der er fremstillet noiagtigt efter Naturen af Traadene 

 midt i Fovea paa min Fig. 52, Tab. 6. Forholder Sagen sig saaledes, er her et yderligere Bevis 

 mod Taptraadenes nervøse Natur, og det Haab, som Honle nærede om gjennem Forholdet i 

 Macula at finde det Sammenhæng mellem Stav- og Taplaget og Opticus, som Physiologien 

 efter hans Mening postulerer, forekommer mig tvertimod tilintetgjort, naar den traadede 

 Afdeling i Stratum granulatum externum kan antage en saadan Mægtighed som i det af mig 

 beskrevne Tilfælde af Coloboma og kan optræde med saa stor Ligbed med Bindevæv. 



Stratum ronoriim. At Stavene mangle i Macula lutea, blev først bemærket af Henle*) 

 og dernæst bekræftet af Bergmann og KoUiker-), hvilken Sidste i et Tilfælde endog fandt, 

 at saavel Stave som Hjerneceller og Hjernetraade manglede omtrent 0,01'" udenfor den 

 gule Farve. Det maa dog bemærkes, at Henle i et senere Arbeide gjentagne Gange siger, 

 at Stavene mangle i Fovea (ikke Macula), men at han dog afbilder Stave i Fovea'"*). Hulke ^) 

 angiver, at Stavene findes midtveis mellem Centrum af Fovea og Maculas udvendige Rand. 

 Efter Schultze^) findes der faa Milimetre fra Fovea 2—3 Slave mellem to Tapper, og Hasse") 

 anfører, at de ere forsvundne ved Begyndelsen af Macula. Da Welcker') angiver Middeltallet 



J. Henle, Versuche und Beobachtungen an einem Enlliauptelen; Henle und Pfeuffer, Zeitschrift für 



rationelle Medicin 1852, 2, p. 30S. 



A. Külliker, niikr. Anal. 1854, 2, 2, p. 686, 689. 



J. Henle, Eingeweidelehre 1866, p. 646, 663, 667, Fis. 51.'., 2. 



.1. W. Hulke, Phil, transact, for 1867, 157, p. 110, Tab 7. 



M. SchuKze, Archiv f. niikr. AniLt. 1866, 2, p. 249. 



C. Hasse, Zcils, f. rat. Mcil. 181)7, 29, p. 26?.. 



H. Welckcr, linlersuchiingen ilcr Retiiiazapfen und des Hioclischlcinihanleiiilhols bei einem llin- 



gerichlelcii ; llcnle und Pfeuil'er, Zcilscluilt fiir ralionclle Mediiiii ISG'i, .'O, p. 176. 



