21 2Ô7 



har naviiliy fundet Bestyrkelse deri, at det er en Kjendsgjerning, al naar en Vandslroni be- 

 væger sig igjenuein et af vore almindelige Vandlob, hvis Bund er jevn og bestaaer af 

 Steen, Gruus, Sand o. s. v. som er fuldsla;ndigt gjennemtrængt af stillestaaende Vand, saa 

 bevæger Vandstrømmen sig hen derover med langt mindre Modstand end den som Rhinen 

 frembød, hvad ogsaa ligefrem viser sig af Brunings Forsøg over Strømhastigheden i den 

 pannerdenske Kanal, hvor IModstandscoefflcienten omtrent kun var */5 Deel af den ovenfor 

 angivne Værdi. I\lin forste Tvivl om Rigtigheden af at fastholde Modstandscoefficienten 

 m = 0,0-25 skriver sig imidlertid derfra, al jeg ved at indfnre denne Værdi i de foranførte 

 Formler kom til et Resultat angaaende Luftmodstanden, som var i Strid med en almindelig 

 Lov om Fluiders Ledningsmodstand, som jeg har fremstillet i Oversigterne over det Konge- 

 lige danske Videnskabernes Selskabs Forhandlinger i Aaret 1865, og som jeg senere paa 

 mange forskjellige Maader har fundet bekraftet som en almindelig gjældende Lov i Naturen. 

 Ifølge denne Lov, — som siger, at Ledningsmodstandeu for forskjellige Fluider, som 

 bringes til at gjennemstrømme samme Ledning med samme Hastighed, forholder sig som 

 Fluidernes Tætheder, — kan det paaregnes, at naar en Vandstrøm ved at bevæge sig med 

 Hastigheden v langs en stillestaaende Vandtlade lider en Modstand, som kan fremstilles 

 ved: m.v^, saa vil den samme Strom ved at bevæge sig langs en stillestaaende Lufttlade 

 med Hastigheden v lide en Modstand, som kan fremstilles ved: {m . p) . v- , naar ^ be- 

 tegner Luftens Tæthed i Forhold til Vand. 



Lade vi foreløbigt ?/i henstaae som ubekjendt og indsætte i de foregaaende Formler 

 efter ovenstaaende Lov Luftens Modstandscoeffleient m^ = mp, saa sætter Stormen og Høi- 

 vaudet den 13de November 1872 os istand til paa den meest storartede Maade at bestemme 

 Havbundens Modstandscoefflcient »t. 



Sætte vi Luftens Tæthed p = 0,0018 af Vandets, altsaa af Vp = 0,036, saa kunne vi 

 efter det Anførte sætte : 



m^ = 0,0013. ?M og V>n^ = 0,036 . l/m (39) 



For derefter ved Hjælp af Stormfloden at bestemme Værdien af m, ville vi henvende vor 

 Opmærksomhed paa det saakaldte »Frische Hafl"» , hvorved der heldigviis er foretaget 2de 

 Rækker af Observationer, den ene i Pillau den anden i Elbing. der synes særlig skikkede 

 til at afgive Grundlag for en saadan Bestemmelse. «Frisclie HatV» er som bekjendt et 

 langt og forholdsviis smalt Hav, hvis Længderetning guaer omtrent fra S.V. til N.Ü.; dets 

 l$rede er 4 til 6 Qvartmiil og dels hele Længde fra Elbing til Königsberg er omtrent 

 45 Qvartmiil. Fra Elbing paa Havets sydligste Punkt til Pillau ved dets nordvestlige Hjørne 

 er Afstanden derimod kun c. 30 Qvarlmiil eller 180000 Fod og fra Elbing gaaer Retnings- 

 linien til Pillau Øst 50° Nord hen. Ved Pillau er «Frische HaiT» i Forbindelse med Øster- 

 søen, men forøvrigt er det et lukket Hav , hvori en Green af Weichselfloden udmunder. 



Under Nordoslstormen den 12te og 13de Novbr. 1872 blev Vandet i «Frische Half« 



