I. 



1. Den magnetiserende Kraft kan være af forskjellig Natur. Man kan benytte Jordens 

 magnetiserende Kraft. Dens Størrelse er constant for en større Strækning. Naar et 

 Legeme paavirkes af den, er alle dens Punkter underkastede den samme Kraft. Er Jord- 

 magnetismens Intensitet H, og betragtes en lille Deel dv af Legemet, saa vil der i en 

 Rumenhed opstaa et magnetisk Moment M= KH og Momentet af dv vil være dM=KHdv. 

 Alle de andre Dele ville hver for sig magnetiseres paa samme Maade. Til denne directe 

 Magnetisering føies nu den der hidrører fra de øvrige Dele, den hele Magnetisering kan 

 beregnes og dette er gjort af flere, først af Poisson, senere af Green, Kirchhoff og 

 flere. Men den magnetiserende Kraft kan ogsaa være af en anden Natur; idet den væsent- 

 lig kan virke paa et enkelt Punkt af Legemet; dette Punkt vil altsaa blive magnetisk, denne 

 Magnetisme vil virke paa de øvrige Dele af Legemet og disse igjen paa hinanden. Delte 

 sidste Tilfælde er i en vis Forstand det simpleste, da det forste fremkommer ved succes- 

 sive at lade alle Punkter af Legemet blive paavirket af den samme Kraft; men for den 

 mathematiske Behandling forholder det sig omvendt, og dette sidste er vel Grunden til at 

 man som oftest har undersøgt Virkningen af constante magnetiserende Kræfter. 



2. Naar et magnetisk Legeme underkastes Indvirkningen af en magnetiserende Kraft, 

 antager det efter en kort Tid en vis magnetisk Tilstand; gjennem hvilke Stadier det gaaer 

 inden denne Tilstand naaes, er hidtil ikke videre bekjendt. Til Undersøgelsen herover egner 

 sig vel især den sidste af de forannævnte Magnetiseringsmethoder. Jeg har derfor anvendt 

 den, idet jeg til mine Forsøg benyttede Jernstænger, hvis Længde var betydelig i Forhold 

 til Diameteren, saaledes at de kunde betragtes som uendelig lange. De magnetiseredes 

 med en kort TraadruUe gjennem hvilken der lededes en electrisk Strøm. Denne Strøm 

 virker kun paa de Dele af Stangen, som ere i og tæt ved Rullen; de øvrige Deles Magne- 

 tisme kan ikke i nogen væsentUg Grad afhænge af den directe Indvirkning fra den mag- 

 netiserende Strøm, men derimod fra de Dele af Jernet, som ere i Rullen. Eller med 

 andre Ord: Vi have her et Legeme., som er underkastet en magnetiserende Kraft /J paa 

 et Punkt, og deraf skal man finde Tilstanden i Stangens øvrige Punkter.^ 



35* 



