9 283 



Disse Resultater ere fremstillede i Fig. 1. Abscesserne forestille .v d. e. Afstanden 

 fra Magnetiseringsrullen til InductionsruUen, Ordinaterne det magnetiske Moment. Momen- 

 tet aftager hurtigt i Nærheden af Magnetiseringsrullen, nærmer sig derefter asymptonisk til 

 a;'axen. Betragter man to af Curverne , f. Ex. 3 og 4 , vælges Punkter af dem som have 

 samme Ordinat og maales deres Abscisser, saa vil man finde næsten den samme Differens 

 imellem dem, hvilken Værdi af Ordinaten man end benytter. Curverne 3 og 4 kunne altså 

 bringes til Dækning ved at forskyde dem i en med .r''axen parallel Retning. Dette viser 

 at Curverne ere identiske og det samme gjælder om de andre Curver. Men dette kunde 

 forudsees; thi naar man betragter Punkfer af Stangen, der ere i nogen Afstand fra Mag- 

 netiseringsspiralen , kan Momentet i et Punkt kun være afhængig af Momentet i de nær- 

 meste Punkter. 



9. Herved er det saaledes bevist at det magnetiske Moment i kun med Tilnærmelse 

 kan fremstilles ved et udtryk af Formen 



i = q-^. 

 De foregaaende Tabeller vise nemlig tydelig nok at q har et Minimum i nogen Af- 

 stand fra Magnetiseringsspiralen og den synes at voxe bestandig naar man gaaer længere 

 bort. Hr. Docent Lorenz har meddeelt mig Resultatet af en Beregning af det nærværende 

 Tilfælde, under Forudsætning af at det magnetiske Moment i et Punkt er proportionelt med 

 den i dette Punkt virkende magnetiserende Kraft. Man tænke sig en uendelig lang Jern- 

 stang med et cirkulært Gjennemsnit af Radius B. En cirkulær Strom med Radius R^ og 

 Styrke s tjene til at magnetisere den. Dennes Plan staaer lodret paa Stangens Axe og dens 

 Centrum ligger i Axen. Momentet i en Volumenenhed i en Afstand æ fra Strømmens Plan 



er da udtrykt ved 



4ffs R _„i 



forudsat at baade « og — ^ ere smaa Størrelser, a afhænger af Magnetiseringsconslanten K 



og er forbundet med den ved Ligningen 



._L =«2; /.A = 0.5772. 



Efter denne Beregning aftager altsaa Momentet efter den ved Forsøgene fundne Lov. At 

 dette i det Hele altsaa er rigtigt, kan ikke betvivles, men Forsøgene vise aldeles tydeligt, 

 at Momentet aftager desto stærkere jo længere vi komme bort fra Magnetiseringsrullen, 

 Magnetiseringsconslanten kan altsaa ikke være constant. Detle er imidlertid ogsaa vel 

 bekjendt. 



10. Den frie Magnetisme i et Punkt af Stangen findes ved at differentiere Momentet 

 med Hensyn til Afstanden x fra Magnetiseringsspiralen. Kaldes den u, saa bliver ;u ogsaa 



Vldensk. Selsk. Skr., 5 Række, nXurvidensk. og ra.ilh. Ard. XI. 4. 36 



