312 



øverste og de lo nederste. Rygfinnen har lydeligere end Galfinnen en tyk kjødfuld lloddel; 

 den tæller 5 Straaler, af hvilke de 4 sidste ere kløvede én Gang; Galfinnen har 4, af hvilke 

 de lo bageste ere kløvede')- At Straalernes Antal er det her angivne, derom forvisser man 

 sig dog først ved Dissektion; undlader man det, vil man sandsynligvis begaa den Fejl at regne 

 en Straale for lidt i Hale- og Gatfinnen og tælle én for meget af de kløvede Straaler; før 

 end de blottes, ser man heller ikke noget til deres fine Leddeling, der skjules af den tykke 

 sejge Hud. Rygfinnens Udstrækning forfra bagtil er næsten det dobbelte af Gatfinnens og 

 lig med de længste Haleflnnestraalers Længde. 



Den ejendommelige "Pandedusk», som udgjør Himantolophens mærkeligste og 

 mest i Øjne faldende Ejendommelighed, er selvfølgelig en omdannet forreste Rygfinnestraale 

 — den eneste, der er bleven tilbage af de 6, der danne de 3 frie Hovedslraaler samt den 

 forreste Rygfinne hos LopMus; thi den anden frie Rygslraale, der endnu er tilstede hos 

 Cercitias og Oneirodes, mangler hér aldeles. Foruden af den under Huden skjulte, vandret 

 liggende Straalebærer, til hvilken man ikke ser noget videre, bestaar den af en temmelig 

 tyk, men blød og bøjelig, — i Livet maaske stivere, i det mindste skriver Indsenderen, at 

 den var aldeles stiv, da Fisken kom til Sukkerloppen, men blev efter al have hggel i det 

 førsle Spiritus blødere og mere bøjelig — hudklædl Straale, der er mere trind nedenlil, 



var bleven vakt ved Undersøgelsen af Himaniolophus, er bleven opmærksom pan, at der er to. Ogsau 

 Ceraiias Holbølli, hvor der kun afbildes og omtales 8, har i Virkeligheden 9. Af Afbildningen at 

 Melanocetus Johnsonii er jeg tilbøjelig lil al Iro, at den samme Fejl er begaaet der. I saa Fald vilde 

 Eimantolophus og Melanoceiiia stemme overens ved at have 9 Haleßnneslraaler, hvoraf ö klovede; 

 Ceratias og Oneirodes have det Ulfælles, at have 9 Straaler, af hvilke 4 ere kløvede. Lophius har 

 derimod kun 8, af hvilke 6 ere klovede. 



Hos de 3 nærstaaende Slægter ere alle disse Straaler uklovede. I Anledning heraf vil jeg bemærke, 

 at det ikke er aldeles rigtigt, naar Gat- og Rygfinnestraalerne hos Lophius piscatorius beskrives alle 

 som udelte (f. Ex. Kroyers Danmarks Fiske 1, p. 459, Rygf.). Der er 4 kløvede Straaler i anden Ryg- 

 finne og 5 i Gatfinnen paa Museets største XofiAius-Skelet; det er de fem sidste Gatflnnestraaler, som 

 ere kløvede, hvorimod de 2 sidste Rygfinnestraaler erc uklovede ligesom de forreste. At alle Bryst- 

 flnnestr. ete uklovede, alle Bugfinnestr. derimod kløvede paa én nær (Pigstraalen), er det næslen over- 

 flødigt al tilføje. — Hos Slægterne ylntennarius og Fteropkryne stille Finnernes Straalelal sig saaledes: 

 D. I. 1. 1. 12 (sjældnere 13—15); A. 7 (sjældnere 8); C. 9; P. 10—11. (sjældnere 8— 9); V. 6. 

 Med H. t. Forholdet mellem klovede og uklovede Straaler kan bemærkes, at, naar man skiller de for- 

 reste uklovede fra de bageste klovede ved et-f. er Formlen for Rygfinnen hyppigst IO-|-2, ofte 

 9-f 3, sjælden 1 1 -|- 2, O-f 13 eller 12-t- 0; for Gal fin neu hyppigst I -fe eller 2 -f 6 , sjældnere 

 3 -+- 4 eller 4 + 2 -|- I (den sidste atter udelt) eller O -f 7; for Halefinnen alle 9 klovede, sjældnere 

 alle 9 uklovede eller I -f-T-f-l eller 1 +6-)- 2. Der er altsaa i disse Forhold en ikke ganske ringe 

 Variation , og denne er endog ganske betydelig indenfor visse Arter, f. lîx. A. kistrio og Pterophryne 

 lævigata. Bryst- og Bugfmnestraalerne ere derimod alle uklovede, med Undtagelse af den inderste 

 . Bugflnnestraale, der vel er klovel hos de fleste ægte Anlennarier, men uklovel hos Pterophryne Det 

 har forekommet mig rigtigt at gjørc Rtde for disse Forhold, der ikke altid opfattes rigtigt af Beskri- 

 verne, ved denne Lejlighed, da ^niennaWus-Gruppen er den, der staar Cerarias-Gruppen nærmest, 

 og den, af hvilken denne kan betragtes som afledt. 



