13 319 



godtgjort Himantolophernes Ret (il at danne en særegen Slægt; de falde ikke generisk 

 sammen med nogen anden tidligere eller senere opstillet. Man vil ved at sammenholde 

 Beskrivelserne af de 4 oftnævnte Slægter i Ceratias - Gruppen kunne klare sig Forholdet 

 mellem disse; en nærmere Paavisning af alle de enkelte Punkter, hvori den her be- 

 skrevne stemmer med eller afviger fra hver af de andre, turde være unødvendig. Jeg 

 skal dog fremhæve nogle: alle fire stemme de, foruden ved Mangel af Bugflnner, overens 

 deri, at de mangle Tænder paa de nedre Svælgben, hvilke derimod tindes hos Chiro7iectes, 

 Lophius, Malthea osv. Ligeledes deri, at de mangle Svømmeblære, hvilken jo i det mindste 

 er tilstede hos Antennarierne (om end ikke hos dem alle, f. Ex. ikke hos Brachionichthys 

 hirmtus). Medens derimod de 3 andre Slægter samstemme deri, at de kun have 2*/2 Gjælle- 

 par, idet den første Gjællebue er gjælleløs, saa vel som deri, at Gjællebuerne ere nøgne og 

 glatte paa deres indre (orale) Side, viser Himantolophus deri en interessant Tilnærmelse til 

 Antennarius, at den har en kort og, om man vil, rudimentær Gjælle paa den forreste Gjællebue, 

 og at Gjællebuerne ere udstyrede med Knuder og Tænder paa deres fortil vendte (orale) 

 Side. Gjællelaagsgjælle findes ikke, men Lophius er vel ogsaa den eneste Slægt af hele 

 Familien, hvor den ikke mangler; i det mindste søger jeg den forgjæves baade hos 

 Malthea og Antennarms, hvor Joh. Müller angiver den. Ganebenene ere tandløse hos 

 alle 4 Slægter; derimod er Plovbenet udstyret med Tænder hos Oneirodes og Melanocetiis. 

 Coeca pylorica kjendes kun hos Ceratias. Efter at jeg har forvisset mig om, at Gjællehud- 

 straalernes Antal er 6 ligesom hos de to andre nordiske Slægter, turde der vel være Grund 

 til den Formodning, at den sjette og mindste er bleven overset hos 3felanocetus^). Jeg 

 antager ogsaa, at denne Gruppe vil vise sig ensartet m. H. til Haleflnnestraalernes Antal (9), 

 •hvorimod der gjør sig Forskjelligheder gjældende i Forholdet mellem kløvede (6 eller 4) og 

 ukløvede (3 eller 5) Straaler; ligeledes er Straaletallet i Kyg- og Gatfinnen variabelt, og ere 

 end disse to Finners Straaler ellers i Reglen udelte, viser Himantolophus dog, at ogsaa denne 

 Karakter kan svigte-). Derimod synes Brystfinnerne at ligne hinanden hele Gruppen igjennem: 



') Jeg har selv maaUet gjøre den Erfaring, at det er muligt at overse den ene Gjælleiiudstraale, selv paa 

 en saa anselig Fisk som Himantolophen, naar man af Sliaansomlied mod Exemplaret iklte gaar vidt 

 nok i Undersegclsen. Det var forst, da jeg liavde overbevist mig om, at den nedenfor omtalte for- 

 menUige Eimantolop/tus-Vnge havde 6 Gjællehudstraaier, og jeg derfor gjentog Undersøgelsen paa 

 den lytzenske Fisk, at jeg erkjendte min Fejltagelse, som overraskede mig saa meget mere, som jeg 

 dog var gaaet til den første Lindersogelse med Forventning om at finde 6. For Antennarierne angiver 

 Cuvier 5 Gjællehudstraaier i ".Mémoires du Muséum-, men denne Fejl er rettet i -Histoire naturelle 

 des Poissons-, og for Malthea og Balieutæa er den tilsvareode Fejl rettet af Prof. Peters. Man 

 fejler derfor næppe ved at tillægge hele Familien Lophioidei 6 Gjællehudstraaier. At der frakjendes 

 Familien i dens Helhed en Gjællelaagsgjælle, er derimod en Fejl, som jeg tidligere har paatalt, og 

 del er ligeledes mindre rigtigt, naar man frakjender den hele Familie -Skæl«; thi de Dannelser, som 

 bære Antennariernes Torne, ere virkelige Skæl og slutte sig gjennem Ceratiernes til Himantolo- 

 phernes Tornsskjolde; heller ikke til Maltheidernes Tornknuder er Vejen lang. 



') Jfr. herom S. 312, Anm. I. 



