1 1 359 



i Brusken, men dette er ikke Tilfældet med dem, der opstaae af og mellem membranøse 

 Udbredninger; thi de danne sig først, efterhaanden som Forbeningen skrider frem. De 

 membranøse Udbredninger ere hverken Dele af Huden eller af en Slimhinde , men kunne 

 vel være en Fortsættelse af det Perichondrium, som omgiver Kraniets l'rimordialbrusk, idet 

 Perichondrium spalter sig i to Blade, hvoraf det yderste er det, som frembringer Benet. 

 Imidlertid er der Ben, f. Ex. Os zygomaticum, hvor dette Perichondrium ikke vil kunne efter- 

 vises, og man maa da hjælpe sig med Antagelsen af et andet membranøst Blastem. For- 

 øvrigt voxe alle af Brusk dannede Ben ikke blot af Brusken, men ogsaa af den Masse, der 

 fremgaaer fra Indsiden af deres Perichondrium eller Periosteum , der bestaaer af Bindevæv 

 med istrøede, kjerneholdige, men fra Bruskcelier ganske forskjellige Celler; heller ikke skeer 

 der ved denne Væxt nogen Afleiring af Kalkkorn. Bendannelsen i Benenes Indre, f. Ex. Af- 

 leiringen paa Marvkanalernes Vægge, skeer ikke af Brusk, men saavel i Kraniets som i alle 

 andre Ben udenfor det af Benmarvens bløde Dele. Kun undtagelsesvis kan der findes Brusk 

 paa Ben, som eUers ikke ere opstaaede af Brusk, saaledes Brusken i hele Cavitas glenoidalis 

 maxillæ inferioris. 



Spondli og Köüiker sluttede sig til Balhkes Antagelse af fire Hvirvler i Kraniet (Pri- 

 mordialbruskens Os occipitale, sphenoideum posterius, sphenoideum anterius og ethmoideum), 

 men Kölliker vilde ikke betragte Belægningsbenene som hørende til Kraniets Hvirvler og ansaae 

 Processus Meckehi, Hørebenene og Os hyoideum som det nederste Buestykke af Hvirvler. 

 Stannius^) antog vel Jacobsons Opfattelse af Kraniets Primordialbrusk, men optraadte senere 

 mod KoUikers Paastand, at der paa Hvirvelsøilen ikke fandtes noget Analogon til Belægnings- 

 ben, fordi han paa den øverste Del af Hvirvelsøilen hos Esox lucius og Salmo salar fandt Be- 

 lægningsben, hvorfor Modsætningen mellem begge Systemer er ligesaa udpræget paa Hvirvel- 

 søilen som paa Kraniet. Da disse og flere andre Iagttagelser ere gjorte paa lavere 

 Hvirveldyr, skal jeg her ikke opholde mig videre derved, men henvise til Köllikers ovenfor 

 anførte Bericht. 



Aaret efter at Spondli havde bekjendtgjort sine Iagttagelser, reiste Bidder-) Ind- 

 vendinger mod Antagelsen af et Primordialkranium. Han søgte at vise, at blandt Patte- 

 dyrene, til hvilke vi her ville holde os, er Brusken hos Drøvtyggere og Svinet vel betydeligt 

 tykkere i Basis cranii, derunder indbefattet Øiets og Lugtens Organer; men ved den mikro- 

 skopiske Undersøgelse finder man ogsaa Brusk i de Partier af Hjerneskallen , der have et 

 membranøst Udseende, men som paa Grund af Hjerneskallens Tyndhed ikke er tydelig for 



') H. Stannius, Lehrbuch der vergleichenden Anatomie der Wirbelthiere 1846, Pag. 20. Ueber die 

 Deckknochen und die integrirenden OssiDcationen der Wirbel einiger Knochenfische ; Müllers Archiv 

 für Anatomie, Physiologie und -wissenschaflliche Medicin 1849, Pag. 535. 



^) A.A. Bidder, de cranii conformatione ralione inprimis habita Jacobsonii de cranio primordial! 

 ejusque ossiflcatione sententiæ 1847. 



