370 22 



Ligesom Benkjernen i Hvirvellegemerne ligger nærmest deres Forside, saaledes er det 

 samme Tilfældet ved Foramen magnum ossis occipilis. Der gjør sig hos alle Hvirveldyr en 

 ensartet Dannelse gjældende i Primordialkraniet; Forskjellighederne vise sig især i Ansigts- 

 delen og Fontanellernes Storrelse. 



Paa Indsiden af Periosteum findes efter hans Undersøgelser en homogen og eien- 

 dommeligt glindsende Substants, afieiret i Traade eller Striber, lignende Drusk, men dog 

 forskjellig fra Primordialbrusk paa Grund af Bruskcellernes regelmæssige Anordning i denne 

 og deres Forandringer under Væxten. Benlegemerne ere ikke væsenligt forskjellige ; dog er 

 det i dem indeholdte Legeme mindre end de primordiale Bruskcellers indskrumpede Legeme. 

 Imidlertid er han mest tilbøielig til at regne Cellerne paa Periosteum til Bindevævs- 

 elementerne og at ansee de kjerneholdige og cellelignende Legemer for det indifferente 

 Dannelsesvæv mellem Periosteum og Benet. Hvad der især udmærker det sekundære, af 

 Periosteum opstaaede Benvæv fra det primordiale, er dets meget hurtigere Udvikling; thi 

 det opnaaer sin blivende Form næsten i samme Oieblik , det bliver anlagt. Periosteum er 

 kun Bæreren af Blastemet til Bendannelsen; Paaleiring fra Periosteum paa et primordialt 

 Ben begynder aldrig, førend dettes Ossifikation har naaet Peripherien. Substantia dura til- 

 hører kun Paaleiringen udenfra; ogsaa i Marvhulerne og Marvkanalerne skeer sekundær 

 Paaleiring; det paaleirede Lag indeholder Benlegemer med fine anastomoserende og ofte i 

 Marvhulen indmundende Kanaler, forskjellige fra de store mørke og uregelmæssige Beu- 

 legemer i Primordialbenene, der mangle hine Kanaler; Benlegemerne i Primordialbenene 

 ligge uregelmæssigt, men i de paaleirede Ben i concentriske Lag. Disse Forskjelligheder 

 lade sig efter min Mening dog ikke eftervise overalt. Derimod har Bruch Ret i med 

 Weber og Ilathke at fremhæve Primordialbruskens rødlige Farve efter kort Tids Maceration, 

 som jeg ogsaa ofte har seet efter Opbevaring i Spiritus eller Karbolsyre (maaskee især 

 naar Fostret ikke har været aldeles friskt forinden); denne Farve antage de niembranøs- 

 bruskede Dele ikke. 



Primordialkraniet er efter Bruch primært ikke i Henseende til Forbeningen, men i 

 Henseende til Bruskanlæget. Hvert sekundært Ben har kun een Benkjerne, medens de 

 primære i Regelen have flere; som et empirisk Kjendetegn paa sekundære Ben vil han 

 ansee deres Forbindelse med andre Ben gjennem en Sutura squamosa eller sagittata. Der 

 gaaer ingen brusket Lamel forud for Forbeningen af de sekundære Ben; heller ikke er der 

 et specifikt Væv som Bindevæv, men Forbeningen gaaer for sig som en netformig Koagu- 

 lation af en blød Substants, der breder sig fra Forbeningspunkterne. De sekundære Ben 

 danne deres Periosteum efterhaanden af det almindelige Dannelsesvæv og ere fra alle 

 Sider omgivne af Periosteum, selv om de hvile paa primordiale Ben; primære og sekun- 

 dære Ben udvikle sig hver for sig, og derfor kunne de tilsidst dække eller omgive hin- 

 anden. Periosteums to Lag ere sammenvoxne paa Benflisens Rande; ved Bendannelse 



