23 371 



mellem dem træffer man aldrig Celler med fortykkede Vægge eller endogene Celleformer. 

 Paa Kraniets Indside bliver Periosteum til Dura mater, som løsner sig fra Benet, og For- 

 beningen ophører fra denne Side; dog forbliver Dura mater i nøiere Forbindelse med 

 Benet paa Basis cranii, især paa Pars petrosa. 



Bruch mener, at Vanskeligheden ved at opstille histologiske Kjendetegn mellem 

 to forskjellige skeletdannende Systemer beroer paa den ved Forbeningen navnlig ved Periost- 

 afieiringen stedfindende Sammensmeltning af sekundære med primære Ben. Men Diagnosen 

 mellem de to Systemer bør efter min Mening stilles, ikke efterat Bendannelsen er fuldendt, 

 men førend den er begyndt. Man maa være enig med ham i ikke at tiltræde den Elasticitet, 

 som Reichert hylder i Henseende til Begreberne Bindevæv og Brusk; Vævene ere différente 

 allerede ved deres forste Optræden, og sekundære Ben, hvis Kalk man udtrækker ved 

 Hjælp af en Syre, bestaae ikke af Bindevæv. Reichert har søgt at anføre Exempler paa, 

 at et og samme Ben hos et Dyr kan dannes af hyalin Brusk, hos et andet af membranøs 

 Brusk; men Bruch paastaaer med Ret, udass mir bei meinen vielfältigen Nachforschungen 

 nicht eine einzige Thatsache aufgestossen ist, welche zu der Annahme nöthigte, dass 

 dasselbe Skeletstück bald primordial, bald secundair entstehen könne. Ich halte vielmehr 

 die histologische Entwickelung der Skelettheile für eins der sichersten und wohlbegründetsten 

 Kriterien für die richtige Deutung derselben». 



Skjøndt Virchow') fortrinsvis beskjæftiger sig med Kraniets Udvikling efter Fødselen, 

 er der dog forskjellige Enkeltheder, som fortjene at fremhæves. Foruden det Periosteum, 

 som fremgaaer af det oprindelige Perichondrium, forekommer der ogsaa Periosteum, som 

 opstaaer direkte af Brusk, saaledes især i det forreste Omfang af Os sphenoideum anterius. 

 Ikke al Brusk forbenes; en Del bliver til fastere Bindevæv, som man i Almindelighed regner 

 til Traadbrusk; dertil hører den faste Masse, som udfylder Spalterne omkring Os petrosum, 

 og som findes paa den nederste Flade af Os occipitale og sphenoideum posterius. For- 

 bindelsen mellem Squama occipitalis og Benets Buestykker foran Foramen condyloideum 

 anterius samt ovenpaa Synchondrosis spheno-occipitalis. Kraniets Hvirvler, hvoraf han 

 antager tre, nemlig Os occipitale, sphenoideum posterius og anterius, voxe ligesom Ske- 

 lettets lange Ben (og vel ogsaa Rygradens Hvirvler) i Længde af Brusk, i Omfang af Peri- 

 osteum. Blandt de mikroskopiske Forhold gjør han opmærksom paa Bruskcellernes Væxt 

 og forskjellige Retning under Væxten, forfølger Benenes Udvikling efter Fødselen og viser, 

 at Os sphenoideum anterius fortil kun voxer af Bindevæv. Brusklevningerne i Synchon- 

 droserne sammenligner han, men neppe med l\et, med Rygradens Inlervertebralbrusk. 



R. Virchow, Untersucliungen über die Eiilwickelung des Scliädelgrundes im gesunden und kranli- 

 haflen Zustande und über den Einfluss derselben auf Schädelform , Gesichlsbildung und Ge- 

 hirnbau 1857. 



40* 



