37 385 



Pars occipitalis. 



Pars squamosa. I Squama occipitalis ovenfor Linea semicircularis superior var 

 kun den nederste Rand forbenet med Spidser, som ragede ind i Squama occipitalis neden- 

 for Linien; disse forbenede Spidser vare nøle sammenvoxne med sidstnævnte Del, saa at 

 der var det skuffende Udseende, som om Spidserne tilhørte Squama occipitalis nedenfor 

 Linien; kun ved den mikroskopiske Undersøgelse blev det rette Forhold klart. Squama 

 nedenfor Linea semicircularis superior dannede en meget tynd, oval og i begge Ender 

 noget tilspidset, paatversliggende Benplade, hvis Rande vare saugtakkede. 



Pars occipito-mastoidea var bleven tykkere og indeholdt et Foramen mastoi- 

 deum. De tvende Sider naaede ikke sammen i Legemets Midtlinie, men adskiltes ved en 

 trapezoidal, temmelig tyk Membrana spinoso-occipitaUs, som dannede den bageste Rand 

 af Foramen magnum. Processus mastoideus begyndte at træde frem. 



Pars condyloidea. Condyli i Forening med den nærmeste, bag dem hggende Del 

 af Brusken havde afgrændset sig fra den øvrige Brusk, hvormed den forresten hang sammen, 

 og dannede en halvmaaneformig Plade, som var tykkere end Omgivelsen. I den forreste 

 Del af denne Plade omtrent midtveis fandtes en lille Aabning, Foramen condyloideum an- 

 terius. En Benkjerne af Form som det halve af en Halvmaane havde dannet sig bag hver 

 Condylus og var skarpt begrændset. Paa Artikulationsfladen af Condylus var der maaskee 

 en Fure. 



Pars basilaris. Dens nederste Rand, som begrændsede Foramen magnum fortil, løb 

 sammen fortil i en afrundet Spids. I den nederste Del af Pars basilaris, men ikke naaende 

 helt ud til Randen af Foramen magnum, havde der i Midtlinien dannet sig en lille, lancet- 

 formig, nøie begrændset Forbening, som fremtraadte stærkere paa den forreste (nederste) 

 Flade af Pars basilaris. Dennes Brusk var tykkest i Legemets Midtlinie, derfra trak to 

 tykkere Strenge sig gaffelformigt langs Randen af Foramen magnum ned mod Condyli. 



Pars sphenoidea. 



Pars perpendicularis sellæ turcicæ hævede sig stærkere i Veiret, og Sella var bleven 

 belydehgt dybere. Alæ parvæ dannede tilsammen en ligebenet Triangel, i hvis forreste 

 Vinkel den rektangulære Pars cribrosa var nedlagt i en Fordybning, men den tidligere 

 Vulst var bleven fladere. Spidserne af Alæ parvæ vare meget tynde; deres forreste Rand, 

 som lagde sig noget ud over Tectum orbitæ, hævede sig ikke i Veiret. Foramina optica 

 vare store, liggende mellem tvende Crura, hvoraf det forreste var forenet med den mod- 

 satte Sides ved en brusket Tverbro foran Sella turcica. 



Ala magna dannede en forbenet Halvring omkring Processus alaris; Halvringen 

 omfattede Foramen rotundum og den forreste Rand af Foramen ovale; Bruskcellerne 

 udenom vare smaa udad, større fortil. Ala pterygoidea externa dannede en lille, tyk, med 



Vidensk. Selsk. Skr., 5. Række, natarvidensk. og: math Afd. XI. 6. 48 



