398 50 



vare leirede lagvis og dels viste sig store og lyse, dels mørke og med Forgreninger, ens 

 i begge Plader; der var maaskee nogen Forskjel i Leiringsforholdene, idet de i den for- 

 reste Plade laae uden bestemt Orden, i den bageste mere i Rækker. Linea semicircularis 

 superior samt den der værende Protuberantia occipitalis externa tilhørte den nederste Del 

 af Squama; dog var Linien ikke forbenet helt ud til Siderne, men der fandtes udad en 

 Spalte mellem den øverste og nederste Del af Sqiiama. 



Pars occipito-mastoidea stødte vel lige til den forbenede Squama, men sidstnævnte 

 havde Tilbøielighed til at lægge sig udenpaa den. Foramen mastoideum var meget stort 

 og fandtes omtrent i den senere Sutur mellem Os occipitale og Os temporale, men 

 Grændsen var forresten hverken antydet paa Bruskens Indside eller Udside, uden forsaavidt 

 Brusken, der forøvrigt havde en ret anselig Tykkelse, var tyndere ovenfor Foramen mastoi- 

 deum. Processus mastoideus var antydet. 



Pars condyloidea. Forbeningen bag Condyli var ikke saavidt fremskreden som paa 

 foregaaende Kranium; et Foramen condyloideum posterius fandtes i den bageste Rand. 

 Foramen lacerum tydeligt. Condylus var glat. 



Pars basilaris. Den lancetformige Forbening var bleven noget større og begrænd- 

 sede Foramen magnum fortil uden mellemværende Brusk. 



Pars sphenoidea. 



Pars perpendicularis sellæ turcicæ endte opad med en skarpt fremstaaende, ikke 

 ganske symmetrisk Rand. I den dybe Sella turcica saaes paa hver Side et ringe Spor af 

 et Forbeningspunkt, men paa den nederste Flade af Corpus sphenoideum fremtraadte disse 

 to Forbeningspunkter lydeligt paa Overfladen, vare kuglerunde, skarpt begrændsede. Fra 

 Siden af Corpus udgik en lille brusket Processus alaris. I Radix posterior alæ parvæ en 

 oval Benkjerne. Den forreste Rand af Ala parva var takket og strakte sig ud over Pars 

 horizontalis ossis frontalis, som kun for en Del var forbenet; Randen strakte sig fortil 

 og indad til Sideranden af Pars cribrosa. Ala magna forholdt sig som paa foregaaende 

 Kranium , dog var Forbeningen neppe saa vidt fremskreden ; af Foramen ovale var kun 

 den forreste Halvdel forbenet. 



Pars ethmoidea. 



Pars cribrosa bred, lyreformig; Crista galli tynd, smal, stærkt fremstaaende. Pars 

 perpendicularis, der er en umiddelbar Fortsættelse af Rostrum sphenoideum, havde en 

 nederste tyk, lige Rand, som omfattedes af det forbenede Vomer. De tre Conchæ vare 

 anlagte som tre parallele, i Enderne ved fibrøst Væv forenede Bruskstriber paa Indsiden af 



