400 52 



sig atter paa dets nederste Flade strax bag Rostrum. Da Aabningens Rande vare indad- 

 bøiede saavel oventil som nedentil, skarpe og ikke revne, kan jeg ikke antage, at Aab- 

 ningen var frembragt tilfældigt ved et Naalestik. Paa Siden udfor Processus clinoidei 

 medii i Dybden af Sella turcica var der neppe noget Spor til Forbening, hvorimod der paa 

 den nederste Flade paa hver Side af den nævnte Aabning og lidt bag den fandtes en rund, 

 lille, hvid Benknude. 



I den bageste Rod af Ala parva fandtes en oval Renkjerne, som var større end 

 paa forcgaaende Kranium. Ala parva var kun ved en tynd Bruskbro forenet med Corpus. 

 Den forreste Rand af Ala parva endte midtveis med en lille Fremstaaenhcd; paa hver Side 

 af denne fandtes en mindre Spids, som stødte til den forbenede Pars horizontalis ossis 

 frontalis. Forbeningen i Ala magna var bleven større, og Forbeningen i Ala pterygoidea 

 externa stod frem som en Kam. 



Pars ethmoidea. 



Den frembød ingen væsenlig Forskjel fra foregaaende Kranium. Pars perpendicu- 

 laris bar fortil to vingeformige Bruskforlængelser, hvorpaa de forbenede Næseben oventil 

 hvilede, men ikke dannes i dem. Dens nederste Rand, som fortsatte sig i lige Linie 

 fra det tykke Rostrum, var tykkere end den øvrige Del og stødte omtrent under en ret 

 Vinkel til den forreste Rand. 



Pars petrosa. 

 I Dybden af Porus acusticus internus kunde man skjelne en Skillevæg. Aabningen 

 ind under Canalis semicircularis superior var dybere og skarpt begrændset; hele Kanalen 

 traadte stærkere frem, og dens udvendige Gren var meget tykkere end den indvendige. 

 Delens bageste Ende forlængede sig bag Kanalen i en trekantet Spids op paa Indsiden af 

 Angulus posterior et inferior ossis parietalis. Den forreste afrundede Ende var ved en 

 dybere Fure nølere afgrændset fra Sideranden af Pars basilaris. Paa den nederste Flade 

 fremtraadte en flad Ophøining, hvorpaa saaes Foramen ovale og rotundum. 



Ossicula auditus. 



De tre Høreben vel dannede, men fuldstændigt Brusk. Den stærke Processus 

 Meckelii afgik som Fortsættelse af Capitulum mallei i en let Bue ned indenfor Maxilla 

 inferior, lagde sig i en nedad aaben, forbenet Ilalvkanal nær dens nederste Rand, og hvor 

 Halvkanalen standsede, bøiede Processus Meckelii sig i Veiret som en Krog bag Symphysis 

 maxillæ inferioris paa Siden af M. genioliyoideus. Denne Krog var dog meget tynd og 

 havde udseendet af ikke længere at indeholde Brusk. Mellemrummet mellem begge Siders 

 Kroge var omtrent 2""". 



