53 401 



14. To mevt/neskelige Fostre, 4 Maatieder gamle. (Tab. 1, Fig. 2 og 3.) 



Hovedets Længdediameter 38"°, Tverdiameter 28™. 



Den følgende Beskrivelse er gjort efter Kraniet af to ligestore Fostre, hvis Kranium 

 ogsaa havde de samme Diametre. I det hele var ogsaa Brusken hos begge udviklet i en 

 og samme Grad; kun paa enkelte Steder, saaledes i Squama occipitalis nedenfor Linea 

 semicircularis superior, i Concha infima og Malleus var Forbeningen videre fremskreden 

 i det ene Kranium; nogle mindre betydelige Variationer forekom i Pars occipito-mastoidea 

 og i Processus petroso- occipitalis samt i Pars cribrosa. De samme Ben vare for- 

 benede, som ere nævnte hos et yngre Foster Pag. 39.5, men naturligvis i større Ud- 

 strækning. 



Pars occipitaüs. 



Pars squamosa. Squama ossis occipitalis ovenfor Linea semicircularis superior 

 forbenet; den var halvmaaneformig med en øverste konvex, temmelig glat Rand og en 

 nederste svagt konkav. Bensubstantsen var af samme Beskaffenhed som i Os parietale. 

 Derimod var den nedenfor Linien værende bikonvexe og udad tilspidsede Del tykkere, og 

 Substantsen mere rødlig og porøs. Imidlertid vare Overfladerne af samme Beskaffenhed, og 

 Benstraalerne udgik temmelig ligeligt saavel paa den forreste som bageste Flade opad og 

 nedad fra Linea semicircularis superior; paa selve Linien blandedes de sammen, dog hørte 

 Linien til Squamas nederste Del. Linien var ikke helt forbenet; udad var der paa begge 

 Sider en Spalte, hvis Indside dækkedes af den yderste Spids af en brusket Trekant, som 

 strakte sig indad mod Legemets Midtlinie, kommende fra den øverste Del af Pars petrosa. 



Pars occipito-mastoidea begrændsedes oventil af den nederste Rand af Squama 

 occipitalis. Paa det ene Kranium sendte den forbenede Squama occipitalis fra sin nederste 

 Rand en tungeformig Forlængelse ned mod Membrana spinoso-occipitalis. Denne Tunge 

 laae nærmest paa Kraniets Indside, medens Brusken fra begge Sider stødte sammen i 

 Legemets Midtlinie paa Bagsiden. Den nederste Rand af Squama occipitalis lagde sig 

 forresten udenpaa (bag) Brusken. Fortil gik Pars occipito-mastoidea over i Pars petrosa, 

 hvor Skjellet omtrent dannedes af et stort Foramen mastoideum. Indad stødte Brusken til 

 Membrana spinoso-occipitahs, som dannede et kileformigt, membranost Rum mellem begge 

 Siders Brusk, der ikke naaede hinanden i Legemets Midtlinie; dog nærmede de sig hinanden 

 paa Bagsiden, hvilket især var Tilfældet i det ene Kranium. Brusken havde forskjellig 

 Tykkelse, svarende til Benets senere forskjellige Tykkelse i Gruberne og Ophøiningerne paa 

 Indsiden. Processus mastoideus var brusket og tydeligt udviklet. 



Viaeisk. Solsk. Skr., 5. Række, naturvidensk. og matli. AfJ. XI. G. 60 



