81 429 



21. Menneskeligt Foster, 5' 1 2 Maaned gammelt. 



Hovedets Længdediameler 52""", Tverdiameler 44°'"'. 



Forbeningen var i dette Kranium langt videre fremskreden end i foregaaende, der 

 havde de samme Diametre ; dog var den neppe videre end den i næstforegaacnde Kranium. 



Pars occipitalis. 



Pars squamosa. Udad fandtes der en Spalte mellem den øverste og nederste Af- 

 deling af Squama; paa den sidstes nederste slraaleformige Rand saaes i Legemets Midt- 

 linie en tungeformig Forlængelse, som dog kun udgik fra Benets forreste Lamel; da den 

 manglede bagtil, gik begge Siders Pars occipito-mastoidea sammen i Legemets Midtlinie; 

 dog havde Brusken her kun en Høide af I™". 



Pars occipito-mastoidea var tykkere og bredere end forhen ; man saae paa dens 

 Bagside en Antydning af Linea semicircularis inferior. Det store Foramen mastoideum paa 

 Grændsen mellem Pars occipitalis og mastoidea havde Udgang i Sinus transversus; Brusken 

 var kun tynd omkring Foramen. Canalis semicircularis inferior skinnede tydeligt gjennem 

 Brusken som en hvidlig, lodret Oval; Canalis semicircularis externus var derimod kun 

 meget svagt angiven i den bedækkende Brusk. Fortil var Brusken tiltagen i Tykkelse ind 

 under den forstørrede Squama temporalis. Processus mastoideus brusket og forøget i 

 Størrelse. 



Pars condyloidea. Den gaffelformige Forbening bag og ovenfor Condylus større, 

 saa at Bruskforbindelsen med Pars basilaris kun havde en Brede af 2"™; Foramen condy- 

 loideum anterius var dog endnu begrændset af Brusk fortil. Ogsaa den halvmaaneformige 

 Forbening bag Condylus var bleven bredere; paa den ene Side fandtes et Foramen condy- 

 loideum posterius, men paa den anden Side var det kun antydet paa den nederste Flade, 

 saa at mau ikke kunde trænge igjennem med en Naal. 



Pars basilaris var tykkere og bredere end forhen; paa Bagsiden var den nederste 

 rektangulære Flade af Benkjernen ru med uregelmæssige Fordybninger; dens Forside var 

 beklædt med et stærkt fibrøst Overtræk, som kun vanskeligt lod sig fjerne. 



Pars sphenoidea. 



Naar man gjorde et lodret Tversnit gjennem den forreste Del af Sella turcica, 

 fandtes de forskjellige, nu sammensmeltede Benkjerner at danne en Ring af forskjellig 

 Tykkelse, hvis Indre, som dannedes af det senere Corpus ossis sphenoidei med dets Sinus, 

 endnu var fyldt med Brusk. Oventil dannedes Ringen af det oftere anførte Tverstykke i 

 den forreste Del af Bunden i Sella turcica. I>et gik ned paa Siderne, idet del blev bredere 



