432 84 



Pars basilaris. Den lancctformige Forbening var bleven bredere og tykkere, men 

 ikke længere; hele Bagsden var stærkt udhulet. 



Pars sphenoidea. 



Den ovenfor Benkjernen i Pars basilaris værende Del samt Pars perpendicularis 

 sellæ lurcicæ vare tiltagne i Størrelse, men endnu fuldstændigt bruskede. Den nu ring- 

 förmige Forbening omkring det senere Corpus ossis sphenoidei var tiltagen, saa at Ben- 

 massen nu fyldte en større Udstrækning af den nederste Del af Corpus, og der fandtes 

 kun Brusk i den øverste Del nærmest den forreste forbenede Bund af Sella turcica. Paa 

 Kraniets nederste Flade var den Benplade, hvormed Ringen sluttedes nedentil i Legemets 

 Midtlinie, bleven større, saa at der kun forekom en ringe Del Brusk mellem den og Ben- 

 kjernen i Pars basilaris og mellem den og det forbenede Vomer. Den forreste Væg af 

 Sella turcica var endnu Brusk, der fortsatte sig op i Planum, dækket fortil af en over- 

 fladisk Benbro, som hidrørte fra en let Sammensmeltning af de ovale, Benkjerner samme- 

 steds. Brusken fortsalte sig ind under Broen til Pars ethmoidea. Udad vare de ovale 

 Benkjerner forenede med den forbenede, sammensmeltede og i Størrelse forøgede Radix 

 anterior og posterior alæ parvæ. Ala parva endte udad med en kort, brusket Spids. 



Ala magna var næsten helt sammenvoxen med Forbeningen i Processus alaris og 

 derved med Corpus sphenoideum; Omgivelsen af Foramen rotundum var forbenet stærkere 

 fortil end forhen; Foramen ovale og spinosum vare derimod endnu kun forbenede i deres 

 forreste Halvdel. Ala pterygoidea externa var ikke bleven synderligt slørre; Ala pterygoidea 

 interna laae tæt og fast op til den uden at kunne rokkes; dog syntes den ikke fuldstændigt 

 sammenvoxen med den; dens Rod dannede en trekantet Benplade med Spidsen bagtil og 

 bedækkende den største Del af Knoppen paa den nederste Flade af Processus alaris. 

 Rodens indvendige Rand laae lige mod Randen af Cornua sphenoidea, som vare tiltagne 

 i Størrelse. Paa den nederste Spids af Ala interna sad en isoleret, oval Benkjerne af lidt 

 over I"" Længde (Hamulus pterygoideus). 



Pars ethmoidea. 

 Pars cribrosa var mere lyreformig end paa foregaaende Kranium og havde en 

 meget tynd Bruskudbredning paa den indvendige Del af Tectum orbitæ. Crista galli og 

 Pars perpendicularis Brusk. Fra den indre rektangulære Del steg Pars papyracea ned som 

 en meget tynd Bruskplade bag Os lacrymale, som dog ikke syntes forbenet, dernæst 

 bag den ikke forbenede Lamina papyracea, som dannedes af en under Orbitas Periosteum 

 værende Lamel; den kunde fremstilles særskilt og bestod for Størstedelen af uordnet Binde- 

 væv uden Spor af Bruskcellcr; en Del af Traadene vare temmelig tykke. Bruskpladen 

 strakte sig ned over Indsiden af Corpus maxillæ, indtil den omtrent i Høide med Indgangen 

 til Antrum Highmori endte med en fri Rand og bagtil heftede sig til det faste, fibrøse Væv i 



