85 433 



Svælget. Fortil gik Bruskpladen ind under Processus nasalis maxillæ superioris og udgjorde, 

 idet den dannede en buleformig .Fremstaaenhed, eet Stykke med Pars nasalis, som traadte 

 ud af Kraniet foran Alæ cristæ galli. Paa den øverste Del af Pars nasalis hvilede de for- 

 benede Næseben, vare 2°"° lange, men Brusken strakte sig doppelt saa langt nedenfor dem, 

 dannende ligesom et nedad aabent Kræmmerhus. 



Paa Indsiden af Pars papyracea sad de tre Conchæ, i hvilke der ikke syntes at 

 være nogen Forbening (Concha suprema?). Concha quarta var brusket, kort og tyk. 



Ved den mikroskopiske Undersøgelse af Concha infima fandtes den at be.staae af 

 Brnskceller, som stod endnu tættere, men vare noget mindre end i Brusken af Pars occipito- 

 masloidea, der valgtes til Sammenligning. Men medens Bruskcellerne i sidstnævnte hvilede 

 i en fuldkomment klar Mellemsubstants, var denne tilsyneladende hist og her traadet; dog 

 trocr jeg ikke, at dette Udseende kan tilskrives virkelige Traade, men snarere en koncentrisk 

 Stribning omkring Bruskcellerne. 



Pars petrosa. 



Squama temporalis var endnu ikke voxen sammen med Pars petrosa, men var 

 bagtil adskilt fra den ved en smal Strimmel Brusk udenfor den forresten forbenede Søm 

 paa dens Udside. Denne forbenede Del dannede Loftet af den Grube, hvori Ilørebenene 

 stak, udvendigt begrændset af den nederste Rand af Squama; den forreste Del af Tromme- 

 hulens Loft var derimod membranøs og endnu ikke forbenet. 



Hele Pars petrosa var forbenet, og Forbeningen begyndte fra Bagsiden af Canalis 

 semicircularis superior at strække sig ud paa Overfladen af den der værende Bruskmasse, 

 fra hvilken der længere bagtil udgik to sniaa trekantede Processus petroso-parietalis og 

 petroso-occipitalis. I Dybden holdt Brusken sig i hin Masse, hvorfor der ogsaa fandtes en 

 flad Brusk med en Mængde smaa Aabninger i Hulheden ind under hin Kanal. Benmassen 

 var svagere i Kanalen end i den øvrige Del. Den forreste Del af Cochlea bevarede sin 

 Flaskeform, men var ujevn paa Undersiden, og de den beklædende Membraner sad fast paa 

 den. Med Pars basilaris indgik den forreste Ende af Pars petrosa endnu en Brusk- 

 forbindelse, men omgiven af stærkt fibrøst Væv. 



Ossicula auditus. 



Annulus membranæ tympani var noget tykkere, men ikke mere lukket foroven end 

 paa foregaaende Kranium og lod sig som sædvanligt fuldstændigt løsne. Den tynde Mem- 

 brana tympani, gjennem hvilken Hørebenene skinnede, efterat den store Masse af fældet 

 Epithelium var fjernet , indtog samme skraa Stilling som forhen (Pag. 428) anført. 

 Membranen bestod af lige, stive, parallele og sig spaltende Traade, som dannede et 



Vidensk. SeUk. Skr., J. Række, naturvidensk. og math. Afd. XI. 6. 54 



