87 435 



eller Bruskceller; dog var jeg mest tilbøielig til at ansee dem for Bruskceller, skjøndt de ikke 

 vare saa store og klare som i hyalin Brusk, men meget mindre, kornede og vinklede. De 

 samme Legemer fandtes ogsaa paa Benets Arlikulationsflade i Symphysis (cfr. Pag. 412, 418). 



23. Menneskeligt Foster, 7 Blaaneder gammelt. 



Hovedets Længdediameter 70""", Tverdiameler 56""'. 



Pars occipitalis. 



Pars squamosa. Den øverste Afdeling af Squama occipitalis var tiltagen i Størrelse 

 udad, begrændsel nedentil af en halvmaaneformig Rand, saa at de nederste Benstraaler 

 bøiede sig nedad; den nederste Afdeling var derimod ikke synderligt større end forhen, 

 heller ikke Tungen i den nederste Rands Midtlinie. Protuberantia occipitalis externa var 

 synlig, men ingen Spina externa. Membrana spinoso-occipitalis var 5°"° bred og 3°™ høi. 

 Foramen magnum var aftaget i Størrelse derved, at den nederste Del af Squama trængte 

 længere ned. 



Pars occipito-mastoidea var mindre, men var tiltagen i Tykkelse. Processus mastoi- 

 deus tykkere. Den lodrette og vandrette Benknude paa Bruskens Udside, hidrørende fra 

 Canalis semicircularis inferior og externus var bleven betydeligt større og fladere; nedentil 

 vare Benknuderne sammenvoxne. 



Pars condyloidea. Condyli større med en Fure paa deres Indside, men som neppe 

 var kjendelig paa Artikulationsfladen. Den gaffelformige Forbenings øverste Gren ragede 

 længere frem over Foramen condyloideum anterius, som fortil endnu begrændsedes af 

 Brusk. 1 den forstørrede, halvmaaneformige Forbening fandtes intet Foramen. 



Pars basilaris. Benkjernen tiltagen i Brede, saa at den kun ved en smal Brusk- 

 søm var adskilt fra den forreste Ende af Pars petrosa. Et fibrøst Overtræk, som gik i en 

 Bue fra den gaffelformige Forbenings øverste Gren og hang saa fast paa Benkjernen, at 

 det ikke lod sig fjerne, delede den bageste Flade i en øverste, større, oval og udhulet Del 

 og en nederste, rektangulær, flad Del. 



Pars sphenoidea. 



Partiet ovenfor Benkjernen i Pars basilaris, den her symmetriske Pars perpendicu- 

 laris sellæ turcica og dennes bageste Halvdel vare tiltagne i Tykkelse og Størrelse, men 

 vare endnu bruskede. Derimod var den forreste Halvdel af Sella turcica forbenet; For- 

 beningen var bleven bredere forfra bagtil, og paa Bunden viste sig tre smaa Aabninger, en 

 i Midten og to paa Siderne. Den forbenede Processus alaris var forenet med den. Paa 

 den nederste Flade var Benringen, som omfattede det senere Corpus ossis sphenoidei, 



54' 



