436 88 



bleven bredere forfra bagtil, saa at der mellem den og Benpladen i Pars basilaris kun var 

 en Bruskmasse af 3"'" Brede; fortil stødte den til Pars perpendicularis partis ethmoideæ og 

 det forbenede Vomer. 



Medens den ovale Benknude i Radix posterior alæ parvæ ikke var voxen synder- 

 ligt, var den med samme forbenede Radix anterior bleven betydeligt bredere forfra 

 bagtil, saa at de tilsammen dannede en hjerteformig Benknude. Radix anterior var ved 

 kort, fibrøst Væv forenet med den runde Benkjerne paa Siden af Planum, men denne 

 var forbenet sammen med en lille, rund, overfladisk Benplade, som laae indenfor og 

 lidt bag hin og var forenet med den modsatte Sides ved fibrøst Væv (ikke endnu for- 

 benet som paa foregaaende Kranium). Den paa Planums Overflade runde Benkjerne gik 

 med en oval Form i Dybden og kom frem paa Siden af Rostrum sphenoideum, men gik 

 dog ikke saa langt ned som paa Kraniet Pag. 427. Under den fibrøse Bro fortsatte 

 det bruskede Planum sig og havde i Legemets Midtlinie en brusket Fremstaaenhed , som 

 gik over i Crista galli. Paa den forreste Rand af den bruskede Ala parva fandtes et Par 

 smaa, flade Spidser, en midtveis, en anden udad, læggende sig ud over det forbenede 

 Tectum orbitæ. Den udvendige Spids af Ala parva naaede til Os parietale. 



Ala magna var endnu ved Brusk, især fortil, adskilt fra Forbeningen i Processus 

 alaris; Foramen ovale var vel mere lukket, men dog endnu aabent bagtil. Sulcus caroticus 

 var antydet paa Siden af Sella turcica bag nævnte Forbening. Ala pterygoidea interna var 

 udad sammenvoxen med Ala pterygoidea externa, men der fandtes endnu Brusk paa dens 

 forreste Flade. Derimod var den lille, isolerede Benkjerne for Hamulus pterygoideus endnu 

 bevægelig; den dannedes udad af en Benskal med mørke, store, stærkt forgrenede Ben- 

 legemer, medens dens Indre endnu kun var krystallinsk Kalk; ved Behandling med Saltsyre 

 kom de store, oprindelige Bruskceller med rund Kjerne frem, men vare ikke meget tydelige. 

 Cornua sphenoidea stødte til den indvendige Rand af Basis alæ internæ. 



Pars ethmoidea. 

 Crista galli Brusk. Pars cribrosa uforandret, kun var den midterste Del sænket 

 noget dybere ned mellem Tectum orbitæ. Med Loupen opdagede man endnu en tynd, 

 svag, lyreformig Udbredning af Brusken. Dens forreste Ende dannede en fortykket, op- 

 kastet Rand. Brusken i Pars perpendicularis, som bagtil og udad dækkedes af det for- 

 størrede Vomer, og i Pars nasalis frembød Intet al bemærke; de vare tiltagne i Størrelse 

 og Tykkelse. Forbeningen syntes stærkest i Concha media, mindre i Concha infima og 

 suprema; Brusken for Concha quarta var kun lille. Lamina papyracea var ikke forbenet, 

 hvilket derimod var Tilfældet med Os lacrymale. 



