438 90 



24. Menneskeligt Foster, 7'l2 Mamied gammelt. 



Hovedets Længdediameter 71""", Tverdiameter 57""". 



Pars occipitalis. 



Pars squamosa. Saavel den øverste som den nederste Del af Squama occipitalis 

 var tiltagen i Størrelse; Afdelingerne vare udad adskilte ved en Fissur, men forholdt sig 

 forresten omtrent som paa foregaaende Kranium. Protuberantia externa afgav i det hele 

 Udgangspunktet for Benstraalerne. Linea semicircularis superior og inferior vare tydelige, 

 og Benhinden sad meget fast i Mellemrummet mellem dem. Den nederste Del af Squama 

 var paa Forsiden forsynet med en lille Tunge; paa Bagsiden stødte Partes occipito-mastoideæ 

 til hinanden i en Strækning af I"", men uden at være sammenvoxne. Membrana spinoso- 

 occipitalis var trekantet, 7°'" bred, 5""" høi. 



Pars occipito-mastoidea dækkedes bagtil af Benranden fra Squama occipitalis, men 

 Brusken mellem denne og den halvniaaneformige Forbening i Pars condyloidea var ind- 

 svunden til en Brede af 4 — 5"""; opad var den noget bredere. Udad dannede den sammen- 

 smeltede Canalis semicircularis inferior og externus tilsammen en oval, flad Benknude, 

 omgiven af Brusk med Undtagelse af Udsiden; Brusken mellem den og den halvmaane- 

 formige Forbening havde en Brede af 2""". 



Pars condyloidea var forøget i Størrelse og Styrke, især den halvniaaneformige 

 Forbening, i hvilken der fandtes en rund Grube, men intet Foramen. Foramen condyloi- 

 deum anterius var endnu brusket fortil, dog havde Brusken kun en Tykkelse af 1""". Brusk- 

 massen, der var en Fortsættelse af Brusken i Condylus, havde en Tykkelse af I — 2"" mellem 

 Forbeningerne og Benpladen i Pars basilaris. Paa Indsiden af Condylus var der et Indsnit, 

 men ingen Fure paa Artikulalionsfladen. 



Pars basilaris. Den større og tykkere Benplade var paa Bagsiden oventil udhulet, 

 den nederste, rektangulære Del ru; Grændsen mellem begge forholdt sig som paa fore- 

 gaaende Kranium. Paa den nederste (forreste) Flade heftede Periosteum meget fast. Paa 

 Sideranden var der en Brusk af 1 — 2""" Tykkelse, som skilte den fra Spidsen af Pars 

 petrosa; opad gik Brusken over i den fortykkede og forstørrede Pars perpendicularis sellæ 

 turcicæ. 



Pars sphenoidea. 

 Benknuden paa Bunden af Sella turcica var bleven større; bagtil begyndte den at 

 strække sig opad den forreste Flade af Pars perpendicularis sellæ turcicæ, fortil strakte 

 den sig op mod Planum og var bleven bredere til Siderne. Paa Benknudens øverste Flade 

 fandtes midtveis fortil et Foramen, som endte blindt, bag og udenfor dette flere mindre 

 ubestemte. Paa den nederste Flade dannede den gjennem hele Corpus sphenoideum 



