440 92 



bestaaende af temmelig tykke og lige Traade med ikke synderligt mange Kjerner. Man 

 kunde løsne Membranen fra den underliggende glatte og bruskede Pars nasalis og Pars 

 papyracea; denne sidste dannede Druskvæggen, der bar Conchæ, men tog ikke selv Del i 

 Dannelsen af Lamina papyracea, hvis Forbening derimod gaaer for sig ligesom Næse- 

 benenes mellem et ydre og et indre Periosteum. Paa det Sted, hvor Lamina papyracea 

 senere skal dannes, kunde man løfte denne Membran helt i Veiret og blæse Luft ind 

 under den. 



Alle tre Conchæ vare stærkt forkalkede eller forbenede. Concha inüma mest. 

 Concha suprema udsprang bagtil ligesom med 2 Radices, med mindre den ene var 

 Concha quarta, hvortil der forresten ikke var synderligt Spor paa nogen af Siderne. 

 Fortil vare saavel Concha suprema som media kolbeformigt udvidede, især media. En 

 stærk, flad Forbening fandtes mellem Concha suprema og media i Ydervæggen, hvor for- 

 resten Bruskcellerne og især deres Kjerner vare noget større end i Conchæ selv. Concha 

 suprema indeholdt tæt sammentrængte, temmehg smaa Bruskceller, hvoraf enkelte Partier 

 vare forkalkede og havde en gulagtig Farve ; Forkalkningen var krystallinsk og tillige kornet; 

 Cellerne vare før Forkalkningen blevne større, med svag koncentrisk Stribning i Peripherien, 

 hvor Kalkafleiringen var begyndt. Ved Tilsætning af Saltsyre kom Cellerne meget smukt 

 frem, alle med rund Kjerne. Der var endnu ikke dannet Benlegemer. Derimod fandtes i 

 Concha infima, hvis Bruskceller ganske lignede dem i Concha suprema, saavel forkalkede 

 Bruskceller som store, kortforgrenede Benlegemer; ved Saltsyre kom hist de forstørrede, 

 klare Bruskceller med runde Kjerner tilsyne; ved Benlegemernes Opløsning efterlodes store, 

 kantede, meget blege Kjerner uden Grene. 



Pars petrosa. 

 Denne Del var dreiet mere indad end forhen, saa at Porus acusticus internus mere 

 laae paa den indvendige end paa den øverste Flade. Canalis semicircularis superior vendte 

 mere fortil; Bunden i Hulheden under den var forbenet, og der fandtes en lodret Spalte i 

 den i Dybden. Den øverste Del af Kanalen strakte sin Forbening længere bagtil; bag og 

 ovenfor denne Del fandtes der endnu Brusk, der endte med en lille, tynd, trekantet Processus 

 petroso-parietalis paa Indsiden af Angulus posterior et inferior ossis parietalis. Aditus ad 

 aquæductum vestibuli var forbenet i Form af en lodret Spalte. Den flade, af Canalis semi- 

 circularis inferior og externus dannede Forbening, der som anført forøvrigt var omgiven af 

 Brusk, gik fortil med sin Benmasse over i den forbenede Brusksøm paa udsiden af Pars 

 petrosa og i Benmassen bag Canalis semicircularis superior. Den forbenede Brusksøm 

 laae umiddelbart op til den nederste Rand af den forstørrede Squama temporalis og var 

 uden Sammenvoxning forenet med den ved fibrøst Væv eller fastholdt ved den Forening af 

 det indvendige og udvendige Periosteum, som fmder Sted paa Randen, og mellem hvilke 



