105 453 



i Fuglenes Tracheairinge og i rhachitiske Ben. Disse Iagttagelser trænge imidlertid til 

 Bekræftelse eller til en anden Tydning af Iagttagelsen. Jeg seer mig istand til at vise 

 dette med GegenbaursM Iagttagelse af Bruskcellers Overgang til Benlegemer i Pandetapperne 

 hos Drøvtyggere (Kalven). Bruskcellerne ere her smaa og meget talrige, hvile i en rigelig 

 Intercellularsubstants og have en Halo omkring sig. Naar de skulle forkalkes, blive de 

 meget større og faae en skarp Doppelkontour, men det er kun sjeldent, at Kapslen bestaaer 

 af flere koncentriske Lag, saaledes som det er skildret og afbildet af det menneskelige 

 Kraniums Primordlalbrusk. Kalkmassen er grovtkornet, ikke krystallinsk, og afleires som 

 sædvanligt først 1 Cellens Peripherie, senest midt paa Cellen. Ved denne Kalkens net- 

 formige Leiring fremkommer det skuffende Udseende af stærkt forgrenede Benlegemer, men 

 Legemerne ere meget mindre end virkelige Benlegemer og langt flere i Antal end Brusk- 

 cellerne. Opløser man Kaiken med Saltsyre, komme desuden Bruskcellerne uforandret 

 frem med Doppelkontour og med en Halo. Er det forkalkede Sted noget ældre, ere 

 Bruskcellerne ligesom taagede og udviskede; ogsaa deres Kjerne bliver utydeligere. For- 

 uden Bruskmassen findes der en rigelig Traaddannelse med forgrenede Bundter, ledsaget 

 af skyttelformige og tilspidsede Kjerner, der ogsaa findes i stor Mængde mellem de for- 

 kalkede Grene, som de samlede Bruskceller danne i den øvrige Brusk, og som ere hvide 

 paa mørk Grund; ogsaa naar Kalkgrenene opløses med Saltsyre, komme de store Brusk- 

 celler frem paany, hvilende i en grynet Intercellularsubstants. Saaledes er Forholdet i 

 ydre, yngre og blødere Lag. Men i ældre og noget dybere Lag forekommer der foruden 

 de nævnte Kalkgrene ogsaa Bengrene, som bestaae af en ensformig Kalkmasse med virkelige, 

 stærkt forgrenede, mørke Benlegemer, der ere meget større end de tilsyneladende Ben- 

 legemer i Kalkgrenene og mangle en lys Plet, som gjerne findes midt i de forkalkede 

 Brusklegemer paa det Sted, hvor der endnu ikke er afleiret Kalk. Tilsættes nu Saltsyre 

 til en saadan Bengren, opløses Kalken, og tilbage blive blege, ovale eller vinklede Kjerner 

 (Osteoblaster), hvilende i et traadet Grundlag, aldeles lig Udseendet fra Os frontale (Tab. 2, 

 Fig. 24, a); efter kort Tids Forløb svinder det traadede Grundlag tilligemed Kjernerne, saa 

 at man ikke kan gjenkjende deres Plads, medens hine paany for Dagens Lys bragte Brusk- 

 celler holde sig meget godt i Saltsyren. Gegenbaurs Afbildning er aldeles naturtro; man 

 seer Bruskcellernes Halo og tildels endog deres Doppelkontour, efterat de ere behandlede 

 med Saltsyre; men disse Bruskceller vilde aldrig være blevne til Benlegcmer, men lide alle 

 Bruskcellers Skjæbne og forgaae. De virkelige Benlegemer ere derimod dannede af de 

 mellem Brusken forekommende og paa en Traaddannelse hvilende Osteoblaster. Traad- 

 bundterne ere Begyndelsen til Haversiske Kanaler. Iagttagelsen viser forresten, at man 



') c. Gegenba ur, über die Bildung des Knochengewebes; Jenaische Zeitschrift für Medicin und Nalur- 

 wissenschatt 1SG7, 3, Pag. 209, Tab. 3, Kig. 1. 



