456 * 108 



Kanaler trænge ind i Bruskens Indre, og at hverken Bruskceller eller deres Kjerner have 

 nogensomhelst direkte Andel i Benlegemers Dannelse. Men heraf følger atter, at der i 

 Virkeligheden ikke existerer nogen intrakartilaginøs (enchondral) Forbe- 

 ning, men at enhver Forbening (Dannelse af Benlegemer) saavel paa 

 Bruskens Overflade som i dens Indre foregaaer paa den IMaade, som hidtil 

 har haft Navn af periosteal Forbening. Denne Slutning anseer jeg mig 

 kun berettiget til at gjøre for Primordialbruskens Vedkommende i det 

 menneskelige Kranium, men jeg nærer ingen Tvivl om, at Slutningen ogsaa gjælder 

 for Forbeningen af Brusken i hele det menneskelige Primordialskelet. Hvorvidt den gjælder 

 for de lavere Hvirveldyr, vil Fremtiden vise. 



Jeg skal endnu i al Korthed meddele nogle Iagttagelser af den første Forbening 

 af Kraniets mellem Membraner dannede Ben. Da der her aldeles ikke findes nogen 

 Brusk, er der intet Mellemled i Forbeningsprocessen, men Forbeningen er strax fra Be- 

 gyndelsen af periosteal. 



Den øverste Afdeling af Squama ossis occipitalis, som ikke hører til Primordial- 

 brusken, har hos 2 — 3 Maaneders menneskelige Fostre en Tykkelse af 0"™,2o. For det 

 blotte Øie eller for Følelsen viser der sig ikke nogen Forbening, hvorimod man opdager 

 Benlegemer ved Mikroskopet. Paa lodrette Snit finder man, at Squama bestaaer af tre 

 Lag. Det yderste Lag er Periosteum, som hefter langt fastere paa det underliggende Lag 

 end paa Primordialbruskeu ; det bestaaer ligesom Periosteum paa den nederste Afdeling af 

 Squama af Bindevævstraade, som forløbe lodret ovenfra nedad, temmelig lige og ikke i 

 Slangegang og blandede med faa langstrakte Kjerner. — Det mellemste Lag er vel lysere 

 end det inderste Lag, men er ikke skarpt adskilt derfra, medens Grændsen mod det 

 yderste Lag er skarp og nærmer sig en lige Linie. Dette mellemste Lag bestaaer ligeledes 

 af Bindevævstraade, men de ere af en blødere Beskaffenhed, hvorfor de ofte forløbe i 

 Slangegang, og de ere blandede med temmelig store ovale Kjerner. I dette Lag træffer 

 man mikroskopiske forbenede Partier; Forbeningen er ikke ensartet gjennem hele Laget, 

 men oftere afbrudt, afvexlende tykkere og tyndere; hele Laget er paa de forbenede Steder 

 lysere og gjennemsigtigere og derved endnu stærkere adskilt fra de to andre Lag. For- 

 beningen gaaer saaledes for sig, at det traadede Grundlag efterhaanden forsvinder, og Laget 

 bliver ensformigt gjennemtrængt af Kalkmasse, der altsaa ikke afsættes krystallinsk som i 

 Primordialbruskeu (Tab. 2, Fig. 23). Kjernerne forandres til Benlegemer, blive større og 

 længere og ordnes med deres længste Axe efter Traadenes Forløb; de yngste Benlegemer 

 ere lysere og have ingen eller faa Forgreninger, men efterhaanden blive Forgreningerne 

 stærkere. Lagets Indside er ofte beklædt chalcedonformigt med Kjerner, der skulle forbenes, 

 eller overtrukken dermed ligesom med et Epithelium. — Eudelig bestaaer det inderste 



