117 46 



Maaned. Forbeningen begrændser Sideranden af Foramen magnum; nedenfor den nederste 

 Gren findes den bruskede Condylus , hvis Brusk dernæst fortil gaaer over i Brusken foran 

 Gaffelens Ender; Gaffelens øverste tyndere Gren rager længere frem. Primordialbrusken 

 foran Gaffelen aftager vel efterhaanden i Masse ; den var hos et Foster paa 5'/2 Maaned kun 

 2"™ bred; men Foramen condyloideum anterius er endnu ved Fødselen brusket fortil, og da 

 der vedbliver at være Brusk mellem den gaffelformige Forbening og Forbeningen i Pars 

 basilaris saavelsom mellem den bagtil tiltagende, halvmaaneformige Forbening og Squama 

 occipitalis, er der Mulighed for Foramen magnum til stadigt at udvides under Væxten. 



Artikulationsfladen dannes ikke blot af Pars condyloidea, men dens forreste Ende 

 tillige af Forbeningen i Pars basilaris; dog er dette Forhold, der længere Tid efter Fødselen 

 kan give sig tilkjende ved et brusket eller forbenet Ar i den forreste Del af Artikulations- 

 fladen, ikke lydeligt hos Fostre før Fødselen'). Derimod træffer man ofte hos Voxne, at 

 Artikulationsfladen er halveret ved en paatvers gaaende Fure, der ikke maa forvexles med 

 nysnævnte Deling. Denne Fure findes ogsaa i et overveiende Antal af Tilfælde hos Fostre; 

 den tager sin Begyndelse fra Forbeningen paa Indsiden af Condylus, gaaer derpaa ned paa 

 Artikulationsfladen skraat udad og fortil og kan med afvexlende Styrke naae helt ud til den 

 udvendige Rand af Condylus. I det hele har jeg truffet Fordybningen og Furen hyppigere 

 hos yngre end hos ældre Fostre; hos ældre forsvinder oftest Furen paa Artikulationsfladen, 

 medens Fordybningen paa Indsiden af Condylus holder sig. 



Foramen condyloideum posterius er hos Fostre ligesaa variabelt som paa udvoxne 

 Kranier, saa at man kan træffe det lukket eller kun betegnet ved en Grube paa en eller 

 begge Sider. Da det meget tidligt bliver omgivet af Benmasse, kan det ikke forandre sin 

 Plads eller Form saaledes som Foramen condyloideum anterius, der er synligt hos knap 

 2 Maaneders Fostre og holder sig brusket i sin forreste Væg. Foramen jugulare var 

 tydeligt udviklet hos et Foster paa 2V2 Maaned. 



Pars basilaris. 

 Primordialbrusken er her i Begyndelsen meget tynd, gaaer paa Siderne over i Pars 

 petrosa og condyloidea og ender opad i Legemets Midtlinie med Pars perpendicularis sellæ 

 turcicæ, hvormed den sædvanligt danner en stump Vinkel ; efter Virchow er Vinkelen 

 mindre, og Clivus Blumenbachi staaer steilere hos yngre Fostre end hos ældre. Brusken 

 er midtveis noget fordybet og tyndere. Den første Forbening viser sig hos Fostre, som 

 ere lidt over 2 Maaneder, idet der danner sig en Oval med en forkalket mørk Peripherie 

 og endnu med Brusk i Midten. Forbeningen optræder derfor omtrent samtidigt med de 



') R. Virchow, Schâdelgrund 1857, Pag. 14. P. Albrecht, die Epiphysen und die Aniphiomphalie 

 der Säugethierwirbelkörper; J. V. Carus, zoologischer Anzeiger 25 August 1879, Nr. 36, Pag. 446. 

 Vidcmk Selsk. Skr., 5. Række, natuividensk. o» malh. Afd XI. 6. 58 



