129 477 



Os ethmoideuni. 



Den Del af Primordialbrusken, som vi have kaldet Pars ethmoidea, har paa flere 

 Steder en storre Udstrækning end selve det deri dannede Os elhmoideum. Pars cribrosa 

 er meget større end den senere Lamina cribrosa, Pars nasalis forsvinder for en stor Del, 

 hvilket ogsaa gjælder om den nederste Del af Pars papyracea; en stor Del af Pars per- 

 pendicularis fortrænges af Vomer, og hele Delens Tykkelse aftager. Derimod kan man 

 ikke ret vel her anføre Dannelsen af de forskjellige Sinus saavel i Labyrinthen som i 

 Maxilla, fordi Hulhederne ikke saameget dannes paa Bekostning af Brusk som af Benmasser, 

 der ere opstaaet i eller udenfor Brusken. Paa den anden Side dannes Lamina papyracea 

 ikke af Brusk, men intermembranøst, hvilket senere nølere skal vises. Concha intima 

 dannes i Primordialbrusken ligesom du øvrige Conchæ og holder Skridt med disses Ud- 

 vikling; den burde derfor altid regnes med til Os ethmoideum og ikke beskrives som 

 hørende til Ansigtets Ben, saaledes som det sædvanligt skeer i anatomiske Lærebøger. 



Primordialbruskens almindelige Forhold ere her følgende: Pars perpendicularis 

 afgaaer fortil som umiddelbar Fortsættelse af Brusken i Rostrum sphenoideum, dannende 

 en lodret Skillevæg mellem Næsens høire og venstre Hulhed, og oventil udgjørende eet 

 Stykke med Midtlinien af Pars cribrosa, medens den nedentil er fri. Den øverste Del af 

 Skillevæggens forreste Rand gaaer over i Midtlinien paa Bagsiden af Pars nasalis. Pars 

 nasalis bøier sig dernæst om og gaaer bagtil indenfor Processus nasalis maxillæ superioris 

 og indenfor Os lacrymale, hvorpaa den som Pars papyracea bagtil støder til Sideranden af 

 den forreste Flade af Corpus sphenoideum. Paa Indsiden af Pars papyracea sidde de tre 

 Conchæ. Loftet mellem Pars perpendicularis og Pars papyracea dannes af Pars cribrosa. 

 Vi ville betragte hver af disse Afdelinger for sig. 



Pars cribrosa. 



ßenne Del breder sig langt ud over Grændserne for den senere Lamina cribrosa, 

 men er i Begyndelsen meget tynd, saa at jeg endog troer, al den engang hos et knap 2 

 Maaneder gammelt Foster aldeles har manglet. Jo yngre Fostret er, desto bredere er 

 den i Almindelighed udad, men allerede fra Midten af Fosterlivet indskrænkes Bruskens 

 Udstrækning, og den paagjældende Del bliver tillige betydeligt tyndere. Bruskpladen er 

 gjerne lyreformig eller trekantet med en afrundet Spids fortil. Den midterste rektangulære 

 Del, som efter Fødselen forbenes som Lamina cribrosa, er ved en Vulst eller opkrempel 

 Rand afgrændset fra den udenfor liggende Del, der hviler paa Pars horizontalis ossis 

 frontalis paa begge Sider af Incisura ethmoidea. Vulsten svinder allerede før Forbeningen. 



Den midterste Del samt den derfra opstigende Crista galli frembyde som Brusk de 

 samme Afvexlinger som Benet hos Voxne. Midten kan være fordybet; Crista galli, som 



