135 483 



Naar man støder paa den forud for IJendannelsen gaaende Kalkafleiring, finder man ved 

 Oplosning med Saltsyre, at Bruskcellerne ere blevne større og liave en svag koncentrisk" 

 Omgivelse. De tidligste Benlegemer ere meget store, have korte Forgreninger og efterlade 

 ved Oplosning med Saltsyre kantede, meget blege Hjerner. 



Os ethmoideiim har for Fødselen kun Forbeningspunkter i Conchæ, Concha infima 

 og media (4 Maaneder), Concha suprema (7 IMaaneder), Pars papyracea (7V2 og 8 Maaneder). 

 Der er derfor før Fødselen ingen Forbening i Pars cribrosa med Crista galli og Pars per- 

 pendicularis , som hos Barnet først forbenes i Alderen fra '/a — 1 Aar. Os ethmoideum 

 er det af Kraniets Ben senest forbenede. Lamina papyracea og en Del af Væggene i 

 Labyrinthcns Celler forbenes intermembranost. En Del af Pars perpendicularis forbliver 

 brusket, ligesaa hele Pars uasalis, af hvilken en Del forsvinder^). 



Os teinporale. 



Hele Os temporale dannes af fire Afdelinger. Deraf tilhøre Pars mastoidea og 

 petrosa Primordialbrusken og udgjøre eet Stykke, medens Annulas membranæ tympani med 

 den senere dannede udvendige, benede Høregang og Pars squamosa med den forreste Del 

 af Tronimehulens Loft og Processus zygomaticus dannes mellem iVIembraner. De to første 

 Afdelinger ere fra Begyndelsen adskilte fra og ved Fødselen neppe fuldstændigt forenede 

 med de to sidste. Ligesom ved Os ethmoideum har en Del af Brusken til Os temporale 

 en større Udstrækning end det senere Ben, fordi Processus petroso-parietalis og petroso- 

 occipitalis forsvinde. At Benets fuldendte Form i Pars petrosa afviger saa betydeligt fra 

 Bruskens, hidrører derfra, at der paa Benets Udside, navulig paa den nederste Flade, danner 

 sig en stærk intermembranos Forbening, som smelter sammen med den Forbening, der 

 danner sig i Brusken; der er ingen anden Del i Kraniets Primordialbrusk, hvor den 



H. Spöndli (Primordialschädel 1846, Pag. 29) kalder med Uret Forbeningen i Os ethmoideum en 

 total. A. Kôlliker (Berichte 1S49, Pag. 45) er noget i Tvivl om, hvorledes Concha infmia voxer, 

 muligt fordi dens Forhold til Primordialbrusken dengang endnu ikke var ret klart. I sin Entwick- 

 lungsgeschichte 1S79, Pag. 453 siger han, at Os ethmoideum forbenes midt i Foetallivet forst i 

 Lamina papyracea og derpaa i Conchæ. Efter A. Rambaud et C. Renault (développement des 

 os 1864, Pag. 117 — 121) forbenes Concha suprema og media og Lamina papyracea i fjerde Maaned, 

 og ved Fedselen ere Sidedelene fuldstændigt forbenede. Efter Fodselen danner der sig 5 Forbenings- 

 punkter paa hver Side af Crista galli og eet i dens Spids. I Concha infima angive de 2 Forbenings- 

 punkler i Slutningen af tredie Maaned. T. H. Huxley (elements 1864, Pag. 147) anfører aldeles urigtigt 

 et enkelt Centrum i Cartilago internasalis og et lignende i hver af de saakaldte Lateralmasser med 

 de tvende overste Conchæ. 



60' 



