494 146 



at hele Pars petrosa i sil Indre er delt i en Mængde Hulheder, som alle ere beklædte med 

 et Periosteum, saa at Forbeningen kan gaae for sig saavel udenfra som indenfra, et For- 

 hold, som i det mindste ikke i den Grad finder Sted ved noget andet i Primordialbrusken 

 dannet Ben. Herpaa har Kölliker*) med Ret gjort opmærksom og viist, at der ved Siden 

 af Forkalkning og enchondral Forbening opstaaer periosteale Afleiringer ikke blot udvendigt, 

 men ogsaa paa Hulhedernes Indside, og at selv den i disse Rum indeholdte Bindesubstants 

 tildels undergaaer en Forbening, som hænger sammen med de periosteale Dannelser. For- 

 øvrigt maa man antage, at Periosteum ikke blot trænger ind gjennem de ovenfor nævnte 

 større Aabninger, men overhovedet gjennem enhver Aabning, selv Karaabninger^). 



') A. KôUiker, Entwicklungsgeschichte 1879, Pag. 738. 



') A. Ranibaud et C. Renault (développement des os 1864, Pag. 132, Fig. 16, 17) angive to Ben- 

 lameller i tredie Maaned fra Vestibulum til Dannelsen af Spidsen og Basis cochleae; lignende La- 

 meller udgaae til Dannelsen af de tre Canales semicirculares. I femte Maaned ere Cochlea og 

 Kanalerne fuldstændigt forbenede med Undtagelse af en Urusklinie paa Indsiden af Caiialis semi- 

 circularis superior (Pag. 136). Canalis semicircularis inferior og exleriius, som i fjerde Maaned 

 skinne gjennem den bruskede Processus mastoideus (Pag. 136), træde i femte Maaned .frem paa dens 

 Overflade som ovale Plader (Pag. 138, Kig. II, g, g', Fig. 12); ogsaa have de rigtigt bemærket den for- 

 benede lirusksom til Dannelsen af Trommehulens Loft iTab. 11, Fig. 21, 22, t). T. H. Huxley (ele- 

 ments 1864, Pag. 147—156) henholder sig først til Udligere Iagttagelser af Cassebohm, Meckel, 

 Hallmann og Kölliker og anfører dernæst i Pars petrosa og mastoidea 3 Forbeningspunkter (med 

 Henvisning til en maadelig Tegning og Kobberstik af T. Kerckringius, Spicilegium anatomicum 1670, 

 Pag. 223—224, Pag. 268, Tab. 35, Fig. 3, Pag. 273, Tab. 37, Fig, 2, Pag. 276, Tab. 38, Fig. 2), nemlig 

 Prooticum paa den udvendige Ende af Canalis semicircularis superior og derfra til Trommehulens 

 Loft og senere til Canalis semicircularis inferior, Opisthoticum omkring Fenestra rotunda og derfra 

 bagtil, og Epioticum I.Pars mastoidea; men den Maade, hvorpaa han efter Kerckringius lader For- 

 beningen fremgaae af 3 Forbeningspunkter, stemmer ikke med mine Iagttagelser. Heller ikke har 

 han bemærket Forbeningen omkring Porus acusticus internus som opstaaende selvstændigt og 

 maaskee for de andre. Kölliker (Entwicklungsgeschichte 1879, Pag. 739) anseer det for sikkert, 

 at Huxleys Angivelse af, at Os petrosuni (og Processus mastoideus) danner sig af 3 Stykker, et 

 Prooticum, Opisthoticum og Epioticum, forelobigt ikke finder nogen Stolte i Udviklingen af Cartilago 

 petrosa hos Pattedyr. A. 1. Vrolik (Niederländisches Archiv 1871—1873, Pag. 290) fandt hos et 

 Foster af 17"«"> Længde det første Forbeningspunkt paa Sneglens første Omgang ovenfor Fenestra 

 rotunda; dette strækker sig senere over Promontorium til Fenestra ovalls. Dernæst opstaaer et 

 Forbeningspunkt (Tab. 22, Fig. 46, 2) i Broen mellem Meatus auditorius internus og Hiatus canalis 

 Fallopii, hvilken sidste endnu ikke danner nogen Kanal, men kun en Grube. Et tredie Punkt danner 

 sig i det Indre af Brusken paa Spidsen af Cochlea, et fjerde paa det Sted, hvor Canalis semicircu- 

 leris posterior (inferior) furener sig med anterior (superior) (Tab. 22, Fig. 46, 4). Samtlige disse 

 Forbeningspunkter vare dog kun Kalkafleiringer og indeholdt ikke virkelige Benlegemer. Senere 

 smelte andet og tredie Forbeningspunkt sammen I det Indre af Brusken, og Benlegemer optræde. 

 Hos et Foster af 16«'°' Længde vare alle fire Forbeningspunkter smeltede sammen. Hos et Foster 

 af 24='" Længde (Pag. 296) anfører han dernæst 2 Forbeningspunkter med Benlegemer i Pars 

 mastoidea, det ene fra Canalis semicircularis externus, saa at der altsaa i Pars petrosa og mastoidea 

 i Alt er 6 Forbeningspunkler, et Antal, som han (uden Grund) frygter for at ville vække Forljauselse, 

 ja Mistillid. De nævnte Forbeningspunkter ere ikke konstante hos Pattedyr. 



