512 164 



Hos det første Fosier laae den første Opsviilming paa den dorsale Side mellem Basilar- 

 brusken og dens Perichondrium, den anden og tredie i Brusken laet over Forbeningen 

 den fjerde og en Antydning til en femte i selve Forbeningen. Hos det andet Foster 

 var der to store Opsvulminger i Brusken paa Forbeningen og en tredie mindre i selve 

 denne. Hos begge var der dernæst en stor Knude i Synchondrosis spheno-occipilalis, og 

 hos det ene en lille Udbredning tæt under Perichondrium paa Clivus. Hos et Svinefoster 

 af 160"™ Længde var der en Opsvulming mellem Corpus og Dens epistrophei, en anden i 

 Synchondrosen nær Perichondrium, hvorfra der gik en fin Traad mod Pars perpendicularis 

 sellæ turcicæ. Ilos Faarefostre var Opsvulmingen i Epistropheus og Ligamentum dentis 

 kun ubetydelige; Chorda forløb paa den øverste Flade af Brusken, dels i Perichondrium, 

 dels mellem dette og Brusken, sænkede sig ned i Brusken og steg derpaa stellt op mod 

 Basis partis perpendicularis, naaede Bruskens øverste Flade, men sænkede sig tilsidst 

 nedad og endte afrundet tæt under Perichondrium sellæ; med undtagelse af sidstnævnte 

 Udbredning var der ingen anden synlig i dens Forløb. Hos menneskelige Fostre paa 3 og 

 4 Maaneder var der to Opsvulminger, en occipital og en sphenoidal. Chorda traadte ind 

 paa Bruskens dorsale Flade, sænkede sig ned i Forbeningen, hvor den dannede en halvt i 

 Brusken, halvt i Forbeningen liggende Opsvulming, og gik derpaa i en nedad konvex Bue 

 sandsynligvis i Pericliondrium. 1 spheno-occipital Brusken var der hos begge Fostre 

 uregelmæssige Udbredninger, og Chorda endte dels mod den forreste Flade af Pars perpen- 

 dicularis, dels mod Clivus. Hos et Foster paa 7 iVlaaneder dannede Chorda en Opsvulming 

 i Synchondrosis spheno-occipitalis, hvorfra der gik en Streng ind i Pars perpendicularis, 

 hvor den endte henimod dens forreste Flade. 



Mine egne Iagttagelser paa Faaret, Svinet og Mennesket ere i det hele kun en 

 Bekræftelse af de foregaaende. Hos Faaret havde Chorda midt i Pars basilaris en Tykkelse 

 af 0°",!— 0"",19, kom nedenfra, steg i Veiret og endte med en olivenformig Knop af 0"'™,3 

 Brede og 0°"",7 Længde i en Afstand af mere end 1"™ fra Pars perpendicularis sellæ turcicæ. 

 Hos Svinet gik Chorda gjennem begge Forbeninger i Epistropheus, kom frem fra den 

 nederste Flade af Forbeningen i Pars basilaris, steg sleilt i Veiret og endte knopformigt i 

 den øverste Del af Synchondrosis spheno-occipitalis. Af menneskelige Fostre har jeg 

 undersøgt 19, men hos 9, af hvilke 6 vare i en Alder af 2 — 3V2 Maaned og 3 fra 5— 6V2 

 Maaned, har jeg ikke kunnet finde noget Spor (eller et høist ubetydeligt) af Chorda. Hos 

 de øvrige 10, som vare i en Alder af 2 — SVs Maaned, var Chorda tydelig i Vertebræ colh, 

 og naar disse vare forbenede, gik den gjennem den forreste ventrale Del af Forbeningen 

 og dannede derpaa en ret ansehg, langagtig Opsvulming mellem Corpus og Dens epistrophei, 

 hvorimod jeg ikke fandt nogen Opsvulming i Ligamentum suspensorium dentis. Naar der 

 var Forbening i Pars basilaris, blev Chorda usynlig i den paagjældende Strækning; dog 

 antager jeg, at den gik gjennem Forbeningen, men nogen Knude kunde jeg ikke opdage 



