169 517 



brusket Tilstand viser sig at være en Fortsættelse af Crus transversum incudis. Som Costa 

 kunde man maaskee ansee Processus Meckelii, hvis afrundede Del i Begyndelsen udgjør 

 eet Stykke med Processus transversus; efterhaanden bliver ligesom ved Costæ Artikulationen 

 tydeligere, og der danner sig et Capitulum, men dette artikulerer her med Processus 

 transversus, medens Capitulum coslarum ellers i det mindste hos Mennesket artikulerer 

 med Corpora vertebrarum og i udviklet Tilstand kun støtter sig til Spidsen af deres Pro- 

 cessus transversus. Bagtil er den nederste Bue aaben og ender opad med Processus 

 petroso-parietalis, der hos Mennesket ikke naaer den modsatte Sides, men kun dækker 

 Stedet for den senere Angulus posterior et inferior ossis parietalis. Hos Faarefostre har 

 jeg ikke fundet større Udstrækning af denne Processus end hos Mennesket, og den gaaer 

 ikke høiere i Veiret. Hos et 60"" langt Svinefoster gik Processus over den øverste Del af 

 den forbenede Squama occipitalis, dækkede Indsiden af den bageste Sjettedel af Os parietale 

 og endte opad med en fortil bøiet Spids, men som ikke naaede den modsatte Sides, idet 

 der var et Mellemrum mellem Spidserne af 4"" (cfr. Pag. 358). 



Den anden (tredie) Hjernehvirvel er præchordal, idet den findes foran den for- 

 reste Ende af Chorda dorsalis, som danner sin sidste eller yderste Opsvulming paa det Sted, 

 hvor senere Synchondrosis spheno-occipitalis findes. Da der ikke forekommer nogen Chorda 

 i Synchondrosis intersphenoidea, har denne ikke samme Betydning som Synchondrosis spheno- 

 occipitahs^), og ifølge de Præmisser, vi have opstillet, ville alle Dele, som ligge foran 

 sidstnævnte Synchondrose og foran Chordas sidste Opsvulming, udgjøre een Hvirvel. Hvirvlens 

 Corpus vil derfor dannes af hele Cartilago corporis sphenoidei med Pars cribrosa og Rostrum 

 med Pars perpendicularis ethmoidea (Processus spinosus anterior), hvilke sidste kun ere et 

 Appendix. De talrige og altid parrede Forbeningspunkter i Corpus sphenoideum finde ikke 

 nogen Analogie med Uyghvirvellegemernes enkelte Forbening-). Hvirvlens Bue dannes af Alæ 

 parvæ, som forløbe opad og udad, men denne Bue er hos Mennesket endnu mere aaben 

 bagtil end den øverste Bue paa foregaaende Hvirvel. Ala magna og Ala externa processus 

 pterygoidei, som under Forbeningen have fælleds Udspring, danne i Forening en Processus 

 transversus. Alæ interna processus pterygoidei kan maaskee ansees for en Costa. Processus 

 obliqui lade sig neppe eftervise (Processus alaris?). I det hele er, som man vil see. Ana- 

 logien med en Ryghvirvel langt svagere udpræget her end ved den foregaaende Doppelhvirvel. 



') Der findes ikke noget Ligamentum intervertébrale mellem begge Sphenoidea; A. Kolli ker (Entwick- 

 lungsgeschichte 1S79, Pag. 459) siger, at der mellem dem under Forbeningen kun danner sig «eine 

 mehr faserige Zwischeulage, die an die Lig. intervertebralia erinnert». 



') I den Hjerteform, hvormed Ryghvirvlernes Forbening undertiden optræder, kan man dog maaskee 

 spore en Fordopling. Hermed sml. en Iagttagelse af et Spor af en Raphe i den nederste rektangulære 

 Del af Forbeningen i Pars basilaris, som er anført Pag. 467. Cfr. H. Müller, Henle und Pfeufer, 

 Zeitschrift für rationelle Medicin 1S68, 2, Pag. 113 Aimi. 



