XXII 



Modet den iT^^ Januar. 



Ëfocent Liebmann holdt et Foredrag om Central-Americas Valmeformer. 



Palmerne danne en af de naturligslc Planlefamilier, oç de bleve derfor meget 

 lidligl kjendte og anerkjendle som en egen afslutlet Gruppe. 



Opmærksomheden var allerede i den fjerneste Oldtid fæstet par Palmerne lige saa 

 meget paa Grund af deres ranke majeslæliske himmelstræbende Væxt, som formedelst 

 deres mangfoldige nyttige Egenskaber. Linnée tillagde Palmefamilien Benævnelsen Prin- 

 cipes plantarum , idet han derved baade log Hensyn til Palmernes mange oekonomiske 

 Fortrin, og deres organiske Udvikling, som bevægede Jussieu og de Nyere til at stille 

 dem i Spidsen for den moncotyle Række. Det er derfor meget paafaldende, at Palme- 

 familien til den nærværende Dag maa betragtes som en af de sleltestkjendte. Vel veed 

 man, hvormeget Videnskaben skylder Marlins's og Blumcs Bestræbelser for at opklare 

 denne Familie, og hvormeget navnlig Martins ved sit præglige Værk over Brasiliens 

 Palmer, som han senere har udvidet til en Monographie over Familien, har bidraget til 

 at vække Naturforskernes Opmærksomhed for disse Former; men desuagtet slaaer me- 

 get tilbage, for vi ville komme til en klar Oversigt over Familiens Formrigdom og 

 geographiske Udbredning. 



Det er imidlertid ei vanskeligt at angive Aarsager til vor mangelfulde Rund- 

 skab ; thi selv om man ei vil lægge videre Vægt paa den Sætning, som Jlarlius ved en 

 Leilighed har udtalt, „at man ei ustraffet vandrer i Palmernes Ly'', uagtet den er saa 

 sand, at Antallet paa Marlyrerne for Naturvidenskaben i Tropeegnene , hvor Palmerne 

 groe, Icltelig vil vise sig al være dobbelt saa stort som Antallet paa de Lykkeligere, 

 som uskadte gjensaae deres Fædreland, saa gives der andre nærmere liggende Aarsager, 

 som have indvirket paa vore Kundskabers Utilstrækkelighed i denne Retning, 



For det Forste er der en betydelig habituel Lighed imellem Palmerne, som 

 gjör det vanskeligt at undgaae Feiltagelser, idet man særdeles let kommer til at ansee for- 

 skjellige Former for identiske, og ikkun ved en nöiagtigere sammenlignende Undersøgelse, 

 end man paa en hurtig Forbireise kan finde Leilighed til, overbevises om Arlsforskjellen. 



For det andet ere mange Palmer saa særdeles höistammede, at det næslen er 

 umuligt at komme i Besiddelse af Blomster eller Frugter, og Vedets Haardhed tillader 

 ikke at fælde de herlige Stammer for at undersöge Palmekronens Fruglforhold. Der- 

 næst have mange, især de lave Rörpalraer, deres Forekomst i Urskovenes vildeste skygge-' 



