XXIII 



fuldeste Tykninger, hvor det er vanskeligt at trænge ind, elier i de utilgjæiigeligsle 

 Barankers nederste Dyb, hvor de maa opsöges paa de besværligste ug halsbrækkende 

 Farter. Endelig er Palmernes Præparation for Herbariet forbunden med store Vanske- 

 ligheder, hidrürende fornemmelig fra alle Deles Storhed, idet Lnvet stundom er 40 ti! 

 50 Fod langt. Frugtklassen af flere hundrede Punds Vægt, Blomsterskeden af 6 til S 

 Fods Længde. 



For Ôieblikket ere 270 Palmearter, fordeelte i f6â Slægter, beskrevne. Af 

 disse tilkomme 154 med 31 Slægter America, saaledes fordeelte, at 96 tilhore Brasi- 

 lien, 9 Peru og Chile, 19 Landene N. for Brasilien til Panama, 10 Central- og Nord- 

 America, og 12 Vestindien; 8 ere deels fælles for Africa og America, deels udbredte 

 over den hele tropiske Deel af Amerika. 



Man antog i Almindelighed at Mejico, skjöndt for störste Delen beliggende 

 indenfor Vendekredsen, ei var meget gunstig for Palmeformens Udvikling, og det hidtil 

 derfra bekjendte Antal af Palmer bestyrkede delle Antagende. Seer man hen til Antal- 

 let af Naturforskere, som have undersögt den mejicanske Flora, fristedes man til at 

 befæste hos sig den Mening, at de planteslatistiske Angivelser af en saa udmærket Fa- 

 milie, hvis Former ere tilstrækkelig i Öine faldende, maatte kunne ansees for temmelig 

 fuldstændige og faststaaende, saa at det ei var rimeligt at disse vilde blive synderligt 

 forrykkede ved nye Opdagelser. Thi disse Forgjængere havde været: Francisco Hernande:, 

 Ruiz og Pavon, Cavanilles^ Pablo de la Llave, Lejarza, Sessé^ Mocino. A. v. Humboldt, 

 llonpland, Cervantes, Karwinsky , Schiede, Veppe, Haenke, Keerl, Coulter, Andrieux, 

 Berlandier, Carlos Bustamanle, C. Ehrenberg, Ross, Ghiesbreght^ Linden, Galeotti, 

 Harlweg — som alle havde botaniseret i de forskjelligste Dele af den mejicanske Stat. 



Ved Humboldts og Bonplands Reiser i Mejico bleve forst 4 Former derfra 

 beskreviie som nye: Corypha Pumos, nana, dulcis og Camærops Mocini. De fleste af 

 disse ere yderst tvivlsomme, og Original-Exemplarer existere nok ikke mere i europæiske 

 Samlinger (efter skriftlig Meddelelse ere Berliner-Museets Original-Exemplarer gaaede 

 tabte paa Veien til München). Saameget er vist, at de ikke henhore til Slægterne 

 Corypha og Chamerops. Marlius har dannet Slægten Brahea (opkaldt efter Tycho Brahe) 

 af HBK's Corypha dulcis. Corypha Pumos og nana ere endnu tvivlsomme, hvad Slæg- 

 ten angaaer; dog antager Forf. dem for henhorende til Copernicia. (Begge findes i 

 den herværende botaniske Haves Væxlhuse, men hverken der eller i Mejico har Forf. 

 seet dem blomstrende). 



Dr. Schiede forögcde dette .\nlal ved Opdagelsen af tre Palmer, som Martiua 



