XXXIX 



Bugten ved Egebjerg med Hcsullaterne af sine tidligere Analyser over Alunskifercn 

 fra Bornholm og fra Opsloe ved Christiania, saaledes beregnede, at del tilstedeværende 

 Kulstof og Vand, der ved den höie Varmegrad maalte forbrænde og fordampe, ere 

 Iradragne. 



En Sammenligning mellem disse Analyser viser en saadan Overecnsslemmelse, 

 at der ikke kan næres nogen Tvivl om, at den omtalte Gneus har været Alunskifer, 

 at den af Grönstenen ikke har modlaget noget Alkali og at, hvis overhovedet nogen 

 Subslants er gaaet over fra Grönstenen til Alunskiferen, det ikkun er Jerniltc. Men 

 selv dette kan lettere forklares derved, at det ved Fucoiderne til Alunskifer forvandlede 

 Leer paa dette Sted har været mere jernholdigt end paa de andre to Steder. 



Spörgsmaalet om Melamorphoserne og navnligen det Spörgsmaal om Gneusen 

 er ikkun en saadan Metamorphose af Skiferne, beskjæftiger i dette Oieblik Geogno- 

 sterne overordentlig meget, og den Omstændighed, at man i Almindelighed har seet 

 sig nödt til at antage, at Alkalierne, der ikkun i en ringe Mængde Cndes i de almin- 

 delige Skifere, og udgjöre en betydelig Beslanddeel af Gneusen, ere fra Jordens Indre 

 sublimerede ind i Skiferlagene, har hidtil bestemt mange Forskere til at forkaste Ideen 

 om disse Métamorphoser, hvortil endnu kommer, at man underliden finder Gneuslag 

 iudesluttede paa begge Sider af uforandrede Skifere, hvor man altsaa maatle antage, 

 at Alkaliernes Dampe have gjennemtrængt det ene Lag uden al træde i Forbindelse 

 dermed, medens de forene sig med det andet Lag, hvilket er utænkeligt. Alle disse 

 Vanskeligheder falde iiu bort, og, endskjöndt Forf. paa ingen Maade vil negle, al alka- 

 liske Dampe meget hyppigen have forvandlet Skifer til Gneus, er det her efter hans 

 Overbeviisning aldeles godtgjort, at Tangskiferne ved den blotte Opvarming og uden 

 Sublimation kunne gaae over til Gneus. 



