til al ru'lye ham til Hertug og Greve, uagtet del forste af disse Lande var ol I, elm 

 af Danmark, of; det andel af den tjdslie Keiser: fandl Christian sig i al afkjölie hcgge 

 sine BviJdre den Deel, de paaslod at have i Arven efter Hertug Adolf for 40,(X)0 

 rhinske Gjldeii. Da ban ligeledes (for 4:5,000 (îylden) kjühte den lydske schauen- 

 hurgske Cirevestammcs Afslaaelse af dens mere gyldige Kordringcr paa Arveret til Hol- 

 sten, og desuden, under sin hele llegjering, fandt sig trykket ved et forgjeldcl Skat- 

 kammer og en uordentlig Pengehuuslioldning: saae Kongen sig ikke i Stand til i de 

 relie Tciminer al afdrage de Pengesummer, lian ved den ovenanförte Afslaaelse, og 

 paa andre Maadcr, var hieven sin Broder Grev Gerhard skyldig. Denne benyttede nu 

 Kongens Fraværelse i Sveriige i Foraaret 14ß5 til at vise sig med væbnet Magt i 

 Holsten, og at forlange af Adelen, hvoraf en Deel selv havde betydelige Gjcldsfordrin- 

 ger til Christian 1, og Andre vare gaacde i Borgen for hans Forskrivninger, at don 

 skulde sorge for at tilfredsstille hans Fordringer. Kongen maalte længere hen selv 

 begive sig til Holsten, og bragte, paa et Miide i Kiel, en ny Forening med sin Broder, 

 i Stand, hvorefter vel ogsaa el Afdrag paa hans Tilgodehavende blev betalt; men Kon- 

 gen vedblev dog ei aliene al være Grevens Skyldner for en betydelig Sum, men over- 

 hovedet at være i en meget forgjeldcl Stilling i Hertugdommerne, hvor de allerfleste 

 kongelige Slotte, med det tilhorende Krongods, var i adelige Panteherrers Haand. 



Christian troede nu (i Slutningen af A. 1466) al have fundet el Middel til 

 al lilfredsslille sin Broder, tillige al bringe sine egne Sager i nerlugdtimmerne paa 

 en bedre Fod, og at give disse Lande en overordnet Tilsynsmand, der var uafhængig 

 af Ridderskabet, og ikke stod i del trykkende Forhold til en Deel af samme, som 

 Kongen til de adelige Panlehcrrer. Kongen indsatte i Dec. 1466 sin Broder Grev 

 Geert til Statholder eller Forstander ^JJoiicdinunn" over Hertugdömmet Slesvig og 

 Grevskabet Holsten, med en Myndighed, lüg den kongelige, naar han selv var fravæ- 

 rende; og gav ham tillige Fuldmagt til i denne hans Stilling al indlose saamange af 

 de pantsalte Slotte, som han saae sig i Stand til, — Forf. har i sin Beretning om de 

 herefter folgende Tildragelser under Christian 1. i Holsten og Slesvig (1467 — 1472), 

 hvis forste Afdeling sluttes med Grev Geerts Fængsling paa Segeberg, og de herved 

 fremviikcde, mere tvungne, end frivillige Forpligtelser og Frasigelser, som han maalle 

 indgaae (Aug. og Sept. 1470J , viisl: al del selv med fuldstændig Benyttelse af sam- 

 tidige Diplomer og Documenler, og af de liirsl i den seneste Tid for Lyset bragte 

 gande Kilder (de lybekskc Kriinikcr) er vanskeligt eller umueligt, al erholde en klar 

 Forestilling om del egentlige Forhold, hvorunder Kongen havde overdraget sin Broder 



