LXXXIII 



Ved Agusa, nogle eiikclle Huse, omtrent ci) Miil NO. for Andnnums Alluii- 

 værk findes i denne Egn den försle Granilgneus, der stryger NNO. SSV. og falder 30° 

 imod Ö. Nærmere ved Andrarum skyder Sandstenen i Aaen ved Fosserailla ind under 

 en Vinkel af 3° imod Ô. til N. og er her umiddelbart bedækket af en Kalkskifer, der 

 Here Gange vexler med Kalkslecn, og med demie danner el Lag af omtrent S FoJs 

 Mægtighed, hvorpaa Alunskiferen fölgcr, der atter er bedækket af Rullesleenssand. Det 

 store Allunskiferiag ved Andrarum har i det Hele et sydligt Fald, under meget smaae 

 Faldvinkler, der efter de bedste Iagttagelser vexle imellem 1 og 4°, dog fandt Forfat- 

 teren paa eet Sted et Fald af 11°. Disse Hældningsforhold hentyde i det Hele paa, 

 al Hævningen af disse Lag ikke gaaer ud fra Graniten, og i Andrarum seer man lydeligt, 

 al der har fundet en anden, af Graniten ved Agusa uafhængig Hævning Sted. Her er 

 nemlig noget Nordvest for Kirken Sandstenen hævet til en betydelig Holde og den 

 hælder 70" imod N. ; paa den nordöstligc Side af denne Sandsteenaas falder den un- 

 der 63° imod NO., og del er allerede bemærket at endnu længere imod O. og i slürre 

 Afstand fra Byen er Sandstenens Fald ikkun 5° imod Ö. Sandstenen hælder allsaa 

 Laabeformig fra denne Aas ved Andrarum, hvor dug ingen pluloniskc Masser have 

 gjenncmbrudl de hævede Schichter. Vestlig fra de stærkt hævede Sandsleenschicliler 

 ved Andrarum fölger tyndbladede, lyse, grönlig graa Skifere, som indeholde Graptho- 

 lithcr og falde 45° imod NV. Længere imod NV. iagttog Forfatteren ved Broen ved 

 Haarderup de samme lyse Skifere, fulde af en lille Posidonia; dernæst ved Östraby 

 endnu bestandig Graptholitskifere. Paa de sidste 2 Steder kunde Forfatteren ikke gjore 

 paalidelige Schichtningsiagttagelser, men de enkelte Lag synles ikke at afvige betydeligt 

 fra Horizonlalileten. Ved Bierrods Ladegaard forekomme mægtige Kalklag, fulde af 

 Encriniler; de falde 4° imod SSV.; endnu længere imod \. ved Kæriby forekommer 

 andre leerholdende, og let forvillrende Kalkstene, som tidligere ere blevne brudte i en 

 Grav, der ikke længere er lilgjængclig, da den er fyldt med Vand. Ved Randen af Graven 

 fandt Forfatteren en stor Mængde Terebratuler og Atryper, medens hele Marken var over- 

 ströet med meget store, og tildeels vel vedligeholdte Coraller. Scliichtningsiagltagelser 

 kunde ikke anstilles paa delle Sted. Endnu længere vestlig ved Skartofta forekomme 

 graa Skifere med underordnede Lag af en koralforende Kalksleen. Faldet stiger her 

 igjen, og det fandtes 10° SSV. Syd Syd Vest fra Skartofta kommer man ved Aaen 

 til den saakaldte Helvedesgrav, hvoraf Bygningstencn er laget til Ofvedklosler. Stenen 

 beslacr her af en rodbruun, snart mere snarl mindre tyndskifrig Sandsteen, fuld af 

 hvide Glimmerblade. Der forekomme enkelte blaaiige, grönligc og graalige Mellemlag 



11' 



