m 



sij}- fordeclagtijOf, da ogsaa Svindingen, som Törven lider ved Forljiilling-en 

 derved vilde biive mindre, og Vaiislu'ligheden ved MileforItullinj>^en saa- 

 ledes formindslies. Efter Forsög af Roscher^J ved Törringsovnene i Kö- 

 nigsbronn bar det viist sig, at fast bruun Torv svinder fra 10,75 fil 15,53''''o 

 i Vobimen og fra 15,5 lil 18,5"/" i Vægt; ved to Forsög jeg foretog 

 med Torv fra Omegnen af Silkeborg tabte fuldkommen luflförret Torv 

 ved Torring i det berzelinsske Apparat ved Vandets Kogepunkt 8,70"'> 

 og 9,00% i Vægt. 



Torv, der bar faaet Frost under Torringen giver altid slette Kul. 



For jeg gaaer over til at beskrive den egentlige Forkulling skal 

 jeg tillade mig at anfiire nogle af de Angivelser jeg bar fundet over 

 Udbyttet ved Törvcforkullingen i Almindeliglied, uden at Methoden ei 

 angivet J Odbjltet ved de forskjellige Forkullingsmethoder skal jeg anfore 

 paa de Steder, hvor disse specielt omtales. 



Schubart^) anförer: at man af Torv, der kun indeholde 1"/« Aske 

 ved en langsom Forkulling erholder 26 — 28"/«, ved en hurtig 15 — 17"/" 

 Kul af Torvens Va;gt. 



MusUæ) erholdt 15,1-20,2"/" Kul af Torvens Va-gt, Törven in- 

 deholdt 2,2-12,1% Aske, Kullene altsaa fra 8 lil 44"/" Aske. 



Thomsons*) Forsög gav 24"/" Kul, da Törven indeholdt 1,7"/» 

 Aske ville Kullene efterlade 6,5"/". 



Bttcholz^) forsögte 4 Slags Torv, som gave: 

 25,5% Kul og 21,5% Aske, Kullene indeholdt altsaa 45,5"/" Aske 

 19-25 — — - - 54,75 - 



1) Oinglers polyt. Journal 7ü Bind. 



*) Techuische Chemie 3. Bind af 3. Udgave 1843. 



3) Orsfpns Eisentiiittrnkunde 2. Deel al" 3. Udgave. 1841. 



