Lagoa Santa d. 22. November 1844. 



Mßa Hulereiserne nu ere til Ende, ril jej ei opsætte rI meddele en l«ort 

 Oversigt over det i Aar erhvervede Udi)yfte, der er i Iiüi Grad tilfreds- 

 stillende. Den slörsle Deel deraf sl;yldes en Hule, der er bleven af for 

 slor Vijjfi/jhed for mine Samlinjj-er, til at jc{j kan undlade at give en kort 

 Beskrivelse af den. Den bestod i et aflangt, lodret nedstigende Hul af 

 24 Fods Dybde og 50 Fods længste Gjennemsnit. Dens Gulv dannedes 

 af en lös graagnul Jord, der var ganske gjennemvævet af Smaaknogler. 

 Disse befandtes i en temmelig höi Grad af Decomposition, og vare ind- 

 blandede med enkelte forstenede. De bidrörte for störstedelen fra smaa 

 Pattedyr, mest af Slægterne Mus og Didelpbis, i ringere Mængde fra 

 Fugle og Krybdyr, blandt bvilke Fruerne vare de talrigste. Efter at 

 forelöbige Forsög liavde viist, at denne Rigboldigbed af Knogler vedli- 

 geholdt sig uforandret i flere Fods Dybde, lod jeg anbringe en Stillads 

 med Takkel over Hullet for al udtage Jorden. Efler tre og en halv 

 Maaneds vedholdende Arbeide naaedes Bunden af Hulen, der i en Dybde 

 af 62 Fod endte i en smal skraa nedlübende Gang, som var for snever 

 til at bearbeides. Massen af Jord, der blev udtaget, belob sig til 6oo2 

 Barriler (en Barril er omtrent i af en dansk Tonde) foruden Steen 

 (Brudstykker af tildecis mægtige nedfaldne Qvarts- og Kalksteenblokke, 

 tier fx>rst maatte slaaes itu), hvilke fyldte 1796 Barriler. Mængden af 



H* 



