7,» 



(lens Israflig-e Tanflsyslcm h'l at antajje for «len ot fra tie andre Shelter 

 nieg-et forslsjelligt Næring^sstof. Helte har aabenbart været af en baardere 

 n^ fibrösere Natur; og- saa voveligt det end maatte synes at ville navn- 

 ligen udpege Planten, hvoraf det toges, troer jeg dog, at de folgende 

 Bemærlsninger ville hunne lede til nogen Formodning i denne Henseende. 

 Jeg har ovenfor udhævet de Vanskeligheder, som den Owenslse 

 Hypothese frembyder, udspringende deels fra de vedlsommendc Dyrs 

 Organisation, deels fra Vegetationens Beskaffenhed i de Egne hvor de 

 have levet. I sidste Henseende gjorde jeg opmærksom paa, at de Eien- 

 doninieligheder, hvorved Urskoven udmærker sig, ere af den Beskaffenhed 

 at de vilde lægge uovervindelig-e Hindring-er i Veien for Udforelsen af 

 det Arbeide, som ifolge denne Hypothese skulde have hvilet paa hine 

 Dyr. Derimod maa jeg gjöre opmærksom paa, at der forekommer en 

 egen Modification af Urskoven, eller, uafliængig af denne, optræder en 

 eiendommelig træagtig Vegetalionsform, der ei alene ikke frembyder nogen 

 af de berörte Vanskeligheder, men som af alle bekjendte Skovformer er 

 den eneste, paa hvilken den Owenske Hypothese vilde kunde være anven- 

 delig: jeg mener Palmeskovene. Flere Arter af Palmernes Familie 

 frembyde nemlig den for Tropeverdenens Vegetation i Almindelighed 

 saa sjeldne Charakteer at optræde som selskabelige Planter (Astrocaryum 

 sclerocarpum, Mauritia vinifera o. a.), og danne smaa Skove, der ud- 

 mærke sig ved alle de modsatte Egenskaber af dem, der charakterisere 

 Urskoven. Da Redderne ere forholdsviis svage, ere Stammerne mindre 

 stæ>rkt befæstede i Jorden, saa at det ei synes et med Megatheriets uhyre 

 Muskelkraft i Misforhold staaende Arbeide, at oprykke disse Træer. Da 

 fremdeles de her omhandlede Skove ere frie for det Væv af træagtige 

 Slyngplanter, der sammenfletter Urskovens Træer, vilde Maalet for Dyrets 

 Bestræbelser være naaet, saasnart Træet var losnet fra Jorden, da ingen 

 videre Hindringer vilde modsætte sig dets Fald. 



Her have vi saaledes en Vegetationsform, der i og for sig (afseet 



/'<rf. Scl. nntnrCvd. oij matliem. .4fU. XII Deel, ix 



