80 



nede; dojj ere »le endnu i frisk Tilsland me^et let at sisjelne fra Antilo- 

 pehorn ved den fremrajjende Vnlst ved Grunden (den saakaldtc Rose), 

 oj>- ved Manjyelen paa Skede; i fossil Tilstand tabe sijy imidlertid ogsaa 

 disse Charakterer, idet paa den ene Side Hornskeden aldrig' er tilstede 

 ojr paa den anden Side Rosen meget ofte er ganske afgnavet. Endnu 

 lader et saadanl uforgrenet og sin Rodvulst berövet Hjortehorn sig skjelne 

 fra et Antilopehorn ved Overfladens Beskaffenhed, men hvor selv denne 

 er unddraget Iagttagerens lilik ved et Stalagmitovertræk, der ophorer al 

 l^Iulighed af en sikker Bestemmelse grundet paa disse Organer. 



Et andet Skjelnemærke, som Cuvier forst har udhævet, og hvor- 

 paa han la^gger en afgjörende Vægt, er taget af Tændernes Bygning. 

 Hos Hjorten findes nemlig paa den indre Side af de bagre Kindtænder 

 i Vinkelen, som de to Halvcylindre, hvoraf disse ere sammensatte, danne 

 med hinanden, ved Grunden en kegleformig Tap, som efter ham mangler 

 hos alle Antiloper, med Undtagelse af Gnuen. Paa Cranierne fra Ma- 

 quinehulen manglede denne Tap paa Kindtænderne, og da Hornene, hvis 

 Incrusterinp- forhindrede en umiddelbar Undersögelse af Overfladen, ved 

 deres Form og navnlig ved Mangel af Rosen udviste alle Charaktererne 

 af Antilopehorn, var jeg i Videnskabens daværende Tilstand nödsaget til 

 at henfijre dem til denne Sla-gt. For kort Tid siden kom jeg i Besid- 

 delse af et lignende incrusleret Cranium, med samme Form af Hornene, 

 men til min Forundring viste her Kindtænderne den for Hjorteslægten 

 som charakteristisk ansete kegleformige Tap. Denne Omstændighed be- 

 væp-ede mig til at gjennemgaae i Detail det hele rige Material, jeg imid- 

 lertid havde bragt sammen til Hjortenes Anatomic. En Sammenligning 

 af Tandsystemet paa mere end hundrede Individuer forte mig til det 

 uventede Resultat, at den af Cuvier udhævede Charaktcer er aldeles uan- 

 vendelig som Skjelnemærke for denne Slægt, idet den omhandlede Tap 

 ei alene forekommer i en meget forskjellig Udviklingsgrad hos de for- 

 skjellige Individer, indtil en fuldkommen rudimentær Tilstand, men 



