172 



faldor endelig-en m under det samme Maximum, ere stedse to forslijellij<je 

 Revolutions-Ellipsoider mulige, af hvilke den ene, naar u nærmer sijj lil 

 O, stedse mere na'rmer sig- til Kug-len (0=0), medens den anden med 

 sta'rlît voxende Excentricitet tommer til at henbore til de slsiveformijje 

 Sphæroider, som ende med Planet selv (0=90°), hvilhen Figur, analytisk 

 taget, er lig^esaa vel som Kug-len en Li<jevægtsfig-ur, naar 31assen ikfce 

 roterer. 



22. Den anden Oplosnings, som udledes af (98), g^iver en Ellip- 

 soide med ulige Axer (Jrtcofij* Theorem), idet Xog^% svarende til Excen- 

 triciteterne af beg-g^e de elliptiske Hovedsnit i Planerne xi/ og xz, bestem- 

 mes ifölg-e (98) og- (101) ved Systemet af de to Formler: 



-' x''-n-x''ni-^'^''x-:)dx 



Sætles 





«=2V(1+^K1+I^ /" ^(i-^)dx ■ 



(113) 



:C0S'ö = 0', — =COS"Ô' = ï, 



A'^=t^. A'-^= ^-' 



(114) 



a'' 



Og- transformeres beg-g^e Integralerne (113) ved Substitutionen x=(l+tf)-i, 

 idet tillige sættes 



//=_^V^F, (815) 



saa erholdes som eensgjældende med Systemet (113): 



(116) 

 (î+WÏ+i^i' ) 



hvor for Kortheds Skyld 



R =\/(l+.y)(l+ffi/) (1 4-T»/) . (117) 



