223 



om Öiestillsen, men at de omg'ive den lüsel/g;en og' derpaa i foi-lytidet Tilstand 

 forisætte si{j over selve öiet. Ba{f dette Dælske har Öiel megen Fribed 

 i sine Bevægelser, selv paa det i Viinaand bevarede Dyr han man af den 

 forslsjellige Grad, i hvilken öinene rage frem, slutte sig til den Vilfcaar- 

 ligbed, det i saa Henseende maa Isunne udüve; medens Ölet i dets meest 

 fremragende l'ilstand er virkelig stilket, er det, naar det trælilses stærkt 

 tilbage, ikke mere fremstaaende, end vi (inde det hos andre Cephalopoder, 

 navnligen hos Dybvands-Arierne. 



Forklaring over Afbildningerne. 



(Alle Afbildningerne ere i naturlig Störrelsc , med Undtagelse af Fifjiir 2 paa 



femte Tavle,) 



Tab. I. Et qvindeligt Individ , afbildet efter det ganske friske, lige af V'andet optagne 



Dyr. 

 Tab. II. Indersiden af den af Armene og Mellembinden dannede Skjerm, 

 Tab. III, Fig, i— S. Indskallen. Fig. 1 seel ovenfra j Fig. 2 seet fra Siden; Fig. 3 fra 

 dens bageste Ende. 

 Fig. 4, Itugpartiet af Hjerneringen samt Huvedbrusken; denne er trukket lidt 

 nedad, for ei at skjnie Hjerneringen. Paa hoire Side er et Indsnit i 

 llovedbrusken, kvorigjennem Oreblæren sees. 

 Fig. 3. Orebtæren med den indtrædende Hörenerve. 

 Fig. 6, Finnen, seet fra Rygsiden, efter at Huden er afilaact. Ligeledes sees 



Sæknerven med det stjerneformede Ganglion. 

 Fig. 7. Finnen, seet fra Bugsiden. 

 Tab. IF, Fig. t. Et mandligt Individ. Sækken aabnet midt paa Bugsiden, og dens Flige 

 slaaede til Siden. Delene sees i naturligt Leie; Indvoldene skinne til- 

 deels igjennem Bugbinde-Beklædningen. a. Tragten, b. b. Aabningerne, 

 som fore ind til lluulbeden baglndvoldssækken. c. Gadboret. d. Sper- 

 matoplior-SækkensAaboing. e. e. Aabningerne til Pericardict. f.f. Gjæl- 

 lernc med deres Kjertclbaand. 



