230 



netop har været flen storste Hindring for UdviMinijen af den zoologiske 

 Deel af Celologien, at de, der kjendte Dyrene fra hverandre udvendigen, 

 ikke forstode sig paa Beenbygningens Forskjeliighed, de derimod, der 

 havde studeret Skeletterne, ikke havde iagttaget Dyrenes ydre Former. 

 Det kan omtrent være ligegyldigt for Videnskabens Fremme, enten man 

 til de ved udvendige Kjendetegn adskilte Bardehvalarter udforsker Ske- 

 letterne og de paa dem sig visende Skjelnemærker, eller man fil de i 

 Museerne som forskjelligarfede erkjendte Skeletter opsuger de tilsvarende 

 Dyr i den frie Natur; den zoologiske Hovedopgave med Hensyn til de 

 store Hvaldyr maa altid være: i de Söfarendes Beskrivelser at kunne 

 gjenkjende de fra Museumsstudiet bekjendte Arter, og paa den anden 

 Side i Skeletterne, eller saavidt muligt i disses enkelte Knogler, at kunne 

 gjenkjende dem, der omtales i Reisebeskrivelser, Kystlandenes Fauner og 

 Hvalfangernes Beretninger. Til Losningen af en saadan Opgave bliver 

 disse Dyrs Osteologie i hvert Fald af allerstörste Vigtighed. 



For at yde det her fremstillede Udbytte for Physiologien og for 

 Zoologien, var det imidlertid nödvendigt til Studiet af Finhvalernes 

 Osteologie at have et langt rigeligere Materiale, end hidtil nogen Under- 

 söger har havt Raadighed over. Til den physiologiske Undersögelse 

 var det forst og fremmest nödvendigt at have fuldstændige Skeletter i 

 deres naturlige Sammenföining; thi Finhvalernes Beenbygning udmærker 

 sip i flere Henseender overmaade meget ved den Maade, hvorpaa de 

 enkelte Knogler ere indbyrdes forenede, og netop i denne særegne 

 Foreningsmaade viser sig paa flere Steder den antydede större Kraft, 

 især i Aandedrætsbevægelserne. Dernæst var det nödvendigt at have 

 idetmindste af een Art en Række Skeletter af meget ulige Alder 5 deels 

 nemlig i physiologisk Henseende, for ved umiddelbar Iagttagelse at kunne 

 forfolge hele Skelettet og dets enkelte Knogler gjennem hele Udviklingen, 

 deels ogsaa i zoologisk Henseende, for at lære at undgaae Forvexlingen 

 af individuelle, Kjöns-, og Aldersforskjelligheder med Artsforskjelligheder. 



