256 



udvendig^e, ojj paa denne Vinkel forener sig Sidebenets nedre Rand med 

 dem. I Midten ligger den ovre Flade frit, dannende en Deel af Tindinge- 

 gruben, fortil og bagtil er den derimod dækket, nemlig af Ganebenene 

 og Tindingebenene, især nedefter, hvor denne Flade böier sig om som 

 en Deel af Ganevæggen og danner Ganetappen (Tab. X Fig. 2 h). 

 Paa den af Tindingebenet skjulte Deel af dens ydre Flade (Tab. XII 

 Fig. 5 x) lober en Halvkanal, som begynder ved et Indsnit paa de bageste 

 Kilebeensvingers bagre Rand (Tab. XIII Fig. 1 x) og ender ved Sammen- 

 stödet mellem Vingebenene og Tindingebenenes Vingetap med et 

 Hul (Tab. X Fig. 2*). I denne Gang forlober Nervus maxillaris 

 inferior. 



Paa Craniets nedre Flade endelig danne Vingebenene indefter 

 de udhulede Sidevægge af den bageste Deel af Næsen (Tab. X Fig. 2 u, 

 Tab. XII Eig. 3 1,1), og foran Bullæ tympani den for Hvaldyrene saa 

 eiendommelige dybe Grube (Tab. X Fig. 2 u')j der tjener til at optage 

 det stærkt udvidede Eustachiske Ror. Vel er denne Hule paa det benede 

 Hoved ikke saa fuldstændig hos Bardehvalerne som hos Oelphinerne, 

 men dog altid endnu meget i Öine faldende. 



Det forreste Kilebeen, os sphænoideum antcrius, 



udgjorde, som allerede anfört, i det mindste Fosterhoved eet sammen- 

 hængende Brusklegeme med det bageste Kilebeen, mon var paa det store 

 Fosterhoved for allerslörste Delen forbenet. — Dets forreste Flade stoder 

 ikke alene i Fostrenes (Tab. XIII), men ogsaa i det voxne Dyrs Hoved 

 til den lange, valseformige Brusk, der ligger i Hovedets Axe og viser 

 sig som Fortsættelse af Hvirvellegeme-Rækken i Hjerneskallen. Dets 

 nedre Halvdeel (Tab. XHI Fig. 2 sa) omfattes af Plougbenet. Nær- 

 mest over den i Plougbenet skjulte Deel sprang fortil en Beenrand frem 

 til Forening med det bruskede Siebeens Sieplade (Tab. XIII Fig. 2 k), 



