259 



den bnisliecle Deel af Nalskcbenet ofç gransise skjulte den iiidvendig^e 

 Eiade af dct egenflig-e Tindingebeen (I). Desuden omfatles Fieldbenet af 

 meget lykke Blodkarnet saavel udad som for- og bagtil. (En fuld- 

 stændigere Beskrivelse af dette Beeu vil blive givet i en anden A^fbandling.) 



Sidebenene, ossa parietalia, 



cre saavel i Benseende til deres forskjellige Forhold til Pandebenene, 

 Issebenet og IVakkebenets Skældeel i de forskjellige Aldere, som og i 

 Henseende til deres deraf folgende forskjellige Andeel i Craniets ydre 

 og indre Væg, allerede blevne omtalte ovenfor. Ilolgc dette forskjellige 

 Forbold tage de allerede ved Slutningen af Fosterlivet sig ganske ander- 

 ledes nd seet indvendigt fra end udvendigt, idet nemlig paa Craniets 

 Inderside deres udvendigt af IVakkebenets Skældeel skjulte Deel kom- 

 mer tilsyne, hvorimod deres forreste. Pandebenene (Tab. XII Fig. 1 f) 

 dækkende Plade bliver skjult. — Forneden stöde Sidebenene fortil til 

 Vingebenene (Tab. XII Fig. 1 u), her i deres störste Længde indkilede 

 i en Fals mellem dem og de store Vinger (c) — bagtil til Tindinge- 

 benene (f) og IVakkebenets Brusk (y). Paa de to sidstnævnte Forbindelses- 

 steder ere de temmelig fortykkede. 



Issebenet, os interparietale, 



der paa det mindste Fosterhoved endnu laae aldeles frit, var paa del 

 slörre neppe synligt udvendig, eftersom det dækkedes baade af Side- 

 benene og l\akkebenets Skældeel, med mindre de to ophoiede Knopper 

 foran Sidebenene ved Midtlinien (Tab. X Fig. 1) skulde tilhore det. 

 Paa Indersiden derimod af det store Fosters Hjerneskal log Issebenet sig ud 

 som en langtrukket Knogle (Tab. XII Fig. i d), fortil overmaade stærkt 

 fortykket og i Hjerneskallens Alidtlinie forsynet med en fremspringende 



Kk* 



