265 



uden den udvendige til Overkjæbebenene studende Flade, en indvendig^, 

 paa langes udhulet (Tab. XII Fig'. 1 i), som stoder mod Elovedets Axe- 

 brusk (Tab. XIII Fig. 2 c, c), og en ovre, fri Flade, som fortil vender 

 mere udad (Tab. X Fig. 1 i), i Midten opad, men ved Næseboerne 

 (Tab. XII Fig. 1 ^i) slaaer sig indad, saa at heelt bagtil Benet er fladt 

 med en indre mod Næseboerne og en ydre mod Overkjæbebenene 

 vendt Flade. 



Paa de mindre Fosterhoveder ere de, overeensstemmende med 

 bele Hovedets Form, forholdsviis meget kortere; iovrigt allerede paa det 

 mindste Foster heelt forbenede. 



Plougbenet, Vomer, 



viser sig især tydeligt hos Dvalerne som et selvstændigt ßeen, forskjelligt 

 fra det bruskede Legeme, det indeslutter (Ansigtefs Axebrusk), navnlig 

 skilt derfra ved en egen Beenhinde (Tab. XII Fig. 1 v v' vf v*). 



Det strækker sig i Oovedets Midtlinie fra IVakkebenets Grund- 

 stykke hen under begge Kilebeenslegemer og den lange Axebrusk til 

 ikke langtfra Overkjæbebenenes forreste Ende. Den Rand af Ploug- 

 benet nemlig, som i det menneskelige Skelet er den överste og omfatter 

 Rostrum sphænoidale, strækker sig" hen under begge Kilebeenslegemer 

 som en lang, flad Beenplade med brede Siderande (Tab. XII Fig. 1 v*) 

 til BefiBstelsen med Vingebenene; den Rand, som hos 3Iennesket er den 

 bageste, nemlig den fritstaaende, som skiller de bageste IVæseboer fra 

 hinanden (Tab. XII Fig. 1 s — æ), ligger her næsten vandret, og gaaer 

 næsten umærkelig over i den nederste mellem begge Ganebeen og Over- 

 kjæbebeen indkilede, der mellem de sidstnævnte staaer noget frit frem i 

 Ganens 3Iidtlinie (Tab. X Fig. 2 v). Den Rand endelig, som paa 

 Menneskets Plougbeen stoder til Siebenets lodrette Plade og den bru- 

 skede Næseskillevæg, er her — ligesom især bos Fostrene af Mennesket 



f^id. Sel. /mtuivid, og mathem. ^fh, XII Deel. i-"' 



