279 



grænflset Stjl;fce fortjente dette ]\avn, medens den hajjtil (i Craniedelen) 

 desuden har en anden væsentlig- Betydning' ved selv at forbenes paa fire 

 Steder, og- fortil for en iklse ubetydelig Deel er fremmedt for Plougbenel, 



Det gjclder nu at eftervise, at der idetinindste ilske mangler Spor 

 til lig-nende Forhold mellem andre af de blivende Been og Grundhrusfcen. 



Paa Craniets Inderside saaes Grundbruskens Sidedele nærmest dens 

 frie Rand at ligge tæt op til Tindingebenene og til den nederste Deel af Side- 

 benene og af Pandebenene. Paa de forstnævnte af disse Been laae Grund- 

 bruskens flade yderste Deel (navnlig den peripheriske Bruskstrimmel) ikke 

 alene tæt op til dem, den syntes endog at træde i Stedet for deres indvendige 

 Beenplade, laae altsaa i Grunden indtrængt i selve Benenes Masse. Paa 

 Pandebenene var Forbindelsen endnu noiere. Her tog Brusken (de for- 

 reste Kilebeensvinger), ved at sees fra Hjerneskallens Hule, sig rigtignok 

 ud, som om den laae paa samme 3Iaade; men ved at lösrive Pande- 

 benene fra Brusken, viste det sig, at dennes Rand ingenlunde laae fri, 

 men meget mere, at den laae indtrængt mellem de to Beenplader, altsaa 

 virkelig lildeels var omfattet af dem i Form af en Halvskede. 



Man vover neppe meget ved at antage, at tidligere har det samme 

 Forhold fundet Sted til Sidebenene og til Tindingebenene, fremdeles at 

 i en endnu tidligere Periode Brusken har strakt sig höiere op og været 

 i en slorre Strækning omsluttet af dem , saa at den kun lidt efter lidt 

 svandt hen udenfra indad (eller ovenfra nedad), medens Benene ud- 

 viklede sig i samme Retning, — og Fdrholdet viser sig da ganske ana- 

 logt med Ansigtets Axebrusk til Plougbenet og med Uruoderkjæbens 

 til de egentlige Underkjæbebeen. 



Men ogsaa Mellenikjæbebenene sidde tildcels tæt op imod Ansigtets 

 Axebrusk , og omfatte den nærmere Snudespidsen halvskedcformigt. 

 Betænke vi, at disse Been, ifolge længe kjendle Erfaringer fra Legemets 

 IJdviklingshislorie, oprindeligen höre til Ansigtets Axedele, medens der- 

 imod Grundlaget til Overkjæbebenene forst senere voxer fra brgge Sider 



