295 



Midtlinien, altsaa Wg to Sideplader, der, især da de idelmindste paa ikke 

 udvoxne Individer bajjest paa Halen holde sig^ bruskede, ere mejjet van- 

 skelige at eftervise. (Paa det Antal, der angives af dem kan man, ifolge 

 heraf, heller ingenlunde slole.) — Midt paa hver Halehvirvel, nemlig 

 mellem hvert Par af de nedre Buer, sender Aorta en stor Green opefter, 

 der sædvanligviis gjennemborer den brede Tvertap paa de forreste Hale- 

 hvirvler, og Sporet heraf viser sig paa Skelettet som et Hul. Længere 

 tilbage paa Halen borer denne Arteriegreen sig paa hver Side op 

 igjennem selve Hvirvelbeenslegemel; paa de bageste mere fladtrjkkede 

 Halehvirvler, hvor alle Tappene mangle, endog temmelig tæt ved Midt- 

 lioien, saa at disse Hvirvelbeen findes gjennemborede af to Kanaler^ 

 hvoraf hver undertiden er tvedeelt henimod den överste Flade. 



Overeensstemmende med Manglen af Buglemmer, er ogsaa Bæk- 

 kenet mef^et svagt uddannet; ja fornemmelig maaskee kun forsaavidt det 

 tjener til Befæstelse for Lemmet (Penis og Clitoris) samt enkelte Muskler. 

 Hos alle Hvaldjr findes en langagtig Bækkenknogle paa hver Side, 

 uden Forbindelse med det övrige Skelet. 



Brystkassens Bygning vidner hos Hvaldyrene overhovedet om 

 deres meget kraftige Aandedrætsbevægelser. Ribbenenes Antal er ikke 

 synderlig stort (11 — 15 Par), deres Form ei heller synderlig afvigende; 

 men deres Bevægelighed altid kjendelig större end hos Pattedyrene i 

 Almindelighed, forsaavidt et större eller mindre Antal af de bageste kun 

 ere fæstede paa Spidsen af de lange Brysthvirvel-Tvertappe, altsaa mangle 

 el egentligt Capitulum og Collum. Brystbenet er derhos altid kort, og kun 

 et indskrænket Antal af Ribbenene forenede dermed, hos Delphincrne 

 altid ved forbenede Brystribbeen, ligesom hos de saa kraftigt aandende 

 Fugle. (Forholdet hos Bardehvalerne vil senere være at omhandle.) 



Brystlemuiernes. Beenbygning bestaaer hos alle Hvaldyr af de 

 sædvanlige Knogler, navnlig et meget fladt og bredt Skulderblad, hvori 

 Overarmknoglen er forenet paa den sædvanlige meget frie Maade, hvor- 



